Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 680/886/18
Провадження № 3/670/386/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.10.2018 року о 22.15 год. по вулиці Пушкіна, 28, в смт. Нова Ушиця біля магазину «Асортимент» керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджено висновком Новоушицької ЦРЛ № 47 від 30.10.2018 року, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав.

В заперечення пояснив, що ввечері того дня приїхав автомобілем до магазину «Асортимент», щоб зясувати стосунки із колишньою дружиною з приводу спілкування з дитиною, та очікуючи на дружину випив пива й вина. Згодом на парковку підїхав працівник Новоушицького відділення ОСОБА_2, підкликав його, попросив у нього сірників, а потім звинуватив у керуванні в стані алкогольного спяніння. На пропозицію поліцейського пройти тест на стан алкогольного спяніння на місці ОСОБА_1 відмовився, бо не довіряє показникам цього приладу, тому погодився поїхати у лікарню, де в нього зафіксували стан алкогольного спяніння 1,35 %. Вину у вчиненому ОСОБА_1 не визнає, бо в стані алкогольного спяніння транспортним засобом він не керував, а в протоколі про адміністративне правопорушення пояснення написав налякавшись під диктовку поліцейського.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

За положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком)визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши докази по справі, доходжу висновку, що він. винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння.

Отже, враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати, чи вчинено особою порушення ПДР, а якщо вчинено, то в чому саме полягає правопорушення і чи винна особа у цьому.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 поставлено саме керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Його винуватість у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.10.2018 року серії БР № 093483, із якого слідує, що 30.10.2018 року о 22.15 год. ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та актом медичного огляду медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції від 30.10.2018 року № 47, згідно з яким у ОСОБА_1 зафіксовано 1,35 %, і вказаний факт він не оспорював.

Судом було досліджено відеозапис, наданий стороною обвинувачення, із якого видно, як з боку водія виходить ОСОБА_1 та на запитання поліцейського відповідає, що «їхав за дівчиною», «випив літру пива», «знає, що не можна керувати у стані алкогольного спяніння». Впродовж всього часу спілкування з поліцейськими та під час перебування в медичному закладі, ОСОБА_1 жодного разу не вказав, що автомобілем він не керував.

Крім того, згідно пояснення ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу значиться, що він випив 0,5 л алкогольного пива, після чого керував транспортним засобом, вину визнає.

Тому це дає суду підстави критично оцінити твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, і таку позицію суд розцінює як намагання уникнути настання відповідальності.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в процесі судового розгляду докази в їх сукупності, вважаю, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, обставини, при яких воно було вчинено, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та з огляду на це вважаю за необхідне накласти стягнення, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. 23, ст. 33, ст. 40-1, ст. 130 ч. 1, ст. ст. 283 - 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» № 3674- VІ від 08.07.2011 р., суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова