Провадження № 3/761/1144/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Голуб О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, громадянки України, працюючої в МОН України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

17 січня 2017 року до Міністерства освіти і науки України на електронну адресу надійшов інформаційний запит ОСОБА_2, який був зареєстрований 17.01.2017 року за № ЗПІ-Л-34/0. У вказаному запиті запитувалась інформація, що міститься в реєстрі вищих навчальних закладів. При цьому, умови ведення Реєстру вищих навчальних закладів Єдиної державної електронної бази з питань освіти передбачено Положенням про Реєстр вищих навчальних закладів Єдиної державної електронної бази з питань освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 23.09.2016 № 1142. Пунктом 5 вказаного Положення визначено перелік відомостей, які повинні міститися в Реєстрі.

Таким чином, запитувана ОСОБА_2 інформація станом на дату отримання Міністерством запиту від 17.01.2017 року мала бути створеною та відображеною, а відтак є публічною інформацією в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі, якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідь на інформаційний запит ОСОБА_2 від 17.01.2017 року мала бути надана не пізніше 24.01.2017 року.

Таким чином, дата відповіді на запит, наданої листом Міністерства освіти і науки України від 27.11.2017 року № 4.1-18-3662-17, свідчить про порушення строку, встановленого ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

ОСОБА_1, як головний спеціаліст відділу нормативного забезпечення вищої освіти Департаменту вищої освіти Міністерства освіти і науки України, була відповідальною за підготовку відповіді на запит ОСОБА_2

Згідно з інформацією з електронної системи документообігу Міністерства освіти і науки України, ОСОБА_1 отримала запит ОСОБА_2 18.01.2017 року.

Відповідно до розділу 2 Посадової інструкції головного спеціаліста відділу нормативного забезпечення вищої освіти Департаменту вищої освіти Міністерства освіти і науки України, затвердженої заступником Міністра - керівником апарату ОСОБА_3, до завдань та обов'язків головного спеціаліста належить забезпечення своєчасного опрацювання проектів відповідей на запити громадян.

При цьому, у строк, передбачений ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» ОСОБА_2 не було надано жодної відповіді, в тому числі і обґрунтованої відмови у наданні запитуваної інформації.

Відповідь на запит від 17.01.2017 року була надана ОСОБА_2 лише в результаті реагування Уповноваженого з прав людини за її скаргою листом Міністерства освіти і науки України від 27.11.2017 року № 4.1-18-3662-17.

Таким чином, ОСОБА_1 порушила Закон України «Про доступ до публічної інформації», а саме, не надала відповіді на запит на інформацію, чи вчинили адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечила факту ненадання письмової відповіді на запит ОСОБА_2 та пояснила, що на запит останньої на надання публічної інформації, який стосувався, зокрема надання посилання на актуальний Реєстр вищих навчальних закладів, вона в телефонному режимі повідомила заявницю, що на момент запиту актуального Реєстру вищих навчальних закладів із відомостями, передбаченими пунктом 5 Положення про Реєстр вищих навчальних закладів Єдиної державної електронної бази з питань освіти не було сформовано. Пізніше, коли стало можливим отримати відомості Реєстру закладів вищої освіти на веб-сайті ДП «Інфоресурс», то ОСОБА_2 було повідомлено та надано електронну адресу згаданого сайту. Вважала, що нею у встановлені законом строки було надано відповідь на запит ОСОБА_2 по телефону.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 фактично не визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, її вина повністю підтверджується дослідженими судом наступними доказами, а саме: даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.11.2017 року; даними, що містяться у запиті на інформацію від 17.01.2017 року ОСОБА_2, адресованого Міністерству освіти і науки України; даними, що містяться у відповіді Міністерства освіти і науки України від 27.11.2017 року за № 4.1-18-3662-17, адресованій ОСОБА_2; даними, що містяться у посадовій Інструкції головного спеціаліста відділу нормативного забезпечення вищої освіти департаменту вищої освіти Міністерства освіти і науки України; даними, що містяться у письмових поясненнях ОСОБА_1

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 про те, що вона в телефонному режимі повідомила ОСОБА_2 на її запит на публічну інформацію, оскільки така форма повідомлення на запит на публічну інформацію суперечить положенням Закону України «Про доступ до публічної інформації», статтею 1 якого визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Так, відповідальність за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП настає, зокрема, за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: ненадання відповіді на запит на інформацію.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд поза розумним сумнівом прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинила порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: не надала відповіді на запит на інформацію, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Разом з тим, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП, зокрема, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до положень п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що з моменту вчинення ОСОБА_1 24.01.2017 року правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, пройшло більш як три місяці, то провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 (десяти) днів із дня винесення постанови через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя