Справа № 708/700/18
Номер провадження № 3/708/232/18
ПОСТАНОВА

31 липня 2018 року.

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Ткаченко С.Є., з участю прокурора Святокума О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перебуваючу у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № ГП 507894, ОСОБА_1, будучи начальником служби у справах дітей Чигиринської районної державної адміністрації, і будучи відповідно до п/п. "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 25 липня 2017 року на підставі договору дарування від 25 липня 2017 року отримала у приватну власність житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Чигирин, вул. Нова, 3 Черкаської області, вартість якого згідно з вказаним договором за оціночною вартістю складає 132000,00 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року (тобто суму 80000,00 грн.), та в порушення вимог ч. 2 ст. 52 цього Закону без поважних причин не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненому порушенні визнала та пояснила, що воно було скоєне ненавмисно. Так, батько подарував їй на весілля житловий будинок, що залишився йому у спадок від матері.

Під час укладання договору дарування будинку суму дару було оцінено в 70000 грн., а його оціночна вартість складала 132000,00 грн.

Вона вважала, що сума 70000 грн., в яку вони оцінили предмет договору, не перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року, а тому не подавала електронну декларацію до НАЗК про зміни в своєму майновому стані.

Однак під час заповнення щорічної електронної декларації за 2017 рік вона, щоб не мати проблем в майбутньому, вказала вартість подарованого будинку за його оціночною вартістю, тобто, 132000,00 грн.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що вказане порушення було допущено його підзахисною без умислу на його вчинення. При цьому відсутній як конфлікт інтересів, так і приватний інтерес ОСОБА_1, оскільки будинок було подаровано батьком дочці до дня весілля.

Вказаний будинок був набутий ним успадок від матері, тобто, перебував у власності їх сім'ї, а не був отриманий від третіх осіб.

При заповненні декларації ОСОБА_1 керувалася п. 4 договору, де вказана сума дару, яку сторони оцінили в 70000 грн., що не перевищує суму 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року, а тому не подавала до Національного агентства з питань запобігання корупції декларації про суттєві зміни у своєму майновому стані.

А сума в розмірі 132000 грн., вказана в п. 5 даного договору, є оціночною вартістю, встановленою екпертом у звіті про оцінку нерухомого майна.

Просить врахувати положення листа Вищого спеціалізованого суду України від 22.05.2017 року щодо відсутності в діях ОСОБА_1 прямого чи непрямого умислу на вчинення даного правопорушення та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, думку прокурора, який підтримав протокол про адміністративне правопорушення та просив накласти на порушницю стягнення у вигляді штрафу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що винність ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність особи за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

А отже, аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 року № 3 затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування та правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ГП 507894 від 25 червня 2018 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за неподання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави, щодо суттєвих змін у майновому стані та порушення у зв'язку з цим вимог ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції".

При цьому, під суттєвою зміною у майновому стані суб'єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня року, у якому подається повідомлення. Якщо вартість майна перевищує 50 мінімальних заробітних плат, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно. Дохід, який був нарахований, але не сплачений (не отриманий), не повідомляється.

Вчинене діяння з об'єктивної сторони проявляється у формі бездіяльності, а з суб'єктивної - характеризується необережністю, а отже має не корупційний характер та не є корупційним правопорушенням.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, повинно характеризуватися лише умисною формою вини, а вчинення цих діянь через необережність, в тому числі і внаслідок недбалого ставлення особи до своїх обов'язків, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказане підтверджується роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України від 22.05.2017 року за № 223-943/0/4-17 про те, що з суб'єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Коли ж особа, яка вчинила правопорушення, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості таких наслідків, хоч і повинна була і могла їх передбачати, ці дії згідно до ст.11 КУпАП, слід розцінювати як вчинені з необережності.

Як встановлено судом та вбачається з договору дарування житлового будинку з гоподарсько-побутовими приміщеннями від 25.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4) 25.07.2017 року отримала в дар від свого батька ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Чигирин, вул. Нова, 3 Черкаської області.

Укладення вказаного договору по часу відповідає даті укладення шлюбу останньою - 29.07.2017 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб № 135193, а тому у суду немає причин не довіряти показам ОСОБА_1 про те, що вказаний будинок був подарований батьками на її весілля.

Відповідно до п. 4 вказаного договору сторони оцінили цей дар в 70000 грн., що відповідав на той час його ринковій вартості та не перевищував 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2017 року, тобто, 80000 грн.

Разом з тим, в п. 5 цього ж договору зазначено, що оціночна вартість житлового будинку, відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна, складає 132000 грн., але оціночна вартість будинку не впливає на ринкову оцінку сторонами предмету дарування, яке відповідає їх взаємному волевиявленню.

При цьому матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність в діях ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб на неповідомлення про суттєві зміни у її майновому стані, як і не містять даних про вартість майна придбаного ОСОБА_1, на підставі яких можна б було дійти висновку про невиконання нею як суб'єктом декларування обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Вказані обставини не доведені прокурором і в ході розгляду справи судом.

З урахуванням викладених обставин, вважаю що в судовому засіданні не знайшла підтвердження наявність в діях ОСОБА_1 вини у формі прямого чи непрямого умислу, оскільки отриманий в дар будинок оцінено сторонами в 70000 грн., що не перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2017 року, тобто 80000 грн., а відтак, він не є об'єктом інформування в контексті (розумінні) виникнення суттєвих змін в майновому стані субєкта декларування, згідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції".

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення ОСОБА_1 обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», та порушення нею вимог ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі і у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з цього, вважаю за необхідне провадження в даній справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та, керуючись ч. 2 ст. 172-6, п.1 ст.247, ст., ст.251, 252, 283, 284 КУпАП, Закону України "Про запобігання корупції",

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ткаченко С.Є.