Справа № 520/9506/18
Провадження № 3/520/5007/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Чаплицький В.В., при секретарі Шугалевич І.В., за участю прокурора Лещенко А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією у суду відсутні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: м. Одеса, пр-т. Маршала Жукова, 3а, кв. 27, за ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи особою, звільненою з посади заступника начальника відділу активних заходів оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням за раніше не охоплений період, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону).

Крім того, ОСОБА_1 будучи особою, звільненою з посади заступника начальника відділу активних заходів оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за минулий звітний рік, чим порушив вимоги абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону.

Прокурор в судовому засіданні протоколи про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією відносно ОСОБА_1 підтримала та просила призначити ОСОБА_1 мінімальне стягнення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав у повному обсязі.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного переконання.

26.06.2017 року ОСОБА_1 був звільнений з посади заступника начальника відділу активних заходів оперативного управління ГУ ДФС в Одеській області на підставі наказу № 757 О від 14.06.2017 року, у звязку з заявою про звільнення за власним бажанням.

Згідно абзацу 1 ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно п. 2 ч. 5 Розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, яким затверджено «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_1 був зобовязаний подати електронну декларацію перед звільненням не пізніше 26.06.2017 року.

Проте, ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 45 Закону та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, несвоєчасно подав електронну декларацію перед звільненням, а саме 20.07.2017 року.

В ході судового розгляду поважних причин для несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не встановлено.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1, будучи особою, яка припинила виконувати функції держави, вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням.

Крім того, згідно абзацу 2 ч. 2 ст. 45 Закону, особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно п. 3 ч. 5 Розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, яким затверджено «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», декларація субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

На виконання зазначених вимог ОСОБА_1 був зобовязаний подати електронну декларацію після звільнення не пізніше 31.03.2018 року.

Проте, ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 45 Закону та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, несвоєчасно подав електронну декларацію після звільнення, а саме 02.07.2018 року.

В ході судового розгляду поважних причин для несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено не було.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1, будучи особою, яка припинила виконувати функції держави, вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в повній мірі підтверджується: витягами з офіційного сайту НАЗК щодо подання 20.07.2017 року ОСОБА_1 декларації перед звільненням, а також 02.07.2017 року після звільнення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та усними поясненнями, наданими в судовому засіданні, розпискою про ознайомлення з вимогами ст. 45 Розділу VII «Фінансовий контроль» Закону від 26.06.2017 року, наказом про звільнення № 757-о від 14.06.2017 року, та іншими зібраними матеріалами справ про адміністративні правопорушення в сукупності, які додані до протоколів про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією.

08.08.2018 року справи про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією відносно ОСОБА_1 були обєднані в одне провадження.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги обставини скоєння правопорушень, особу винного, обставини які пом'якшують відповідальність, зокрема визнання ОСОБА_1 своєї вини, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, вважаю, що призначення найменшого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, буде справедливим та достатнім для покарання порушника за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння ним правопорушень у майбутньому.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 36, 172-6, 279, 280, 283, 284 КпАП України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєнні адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень;

- за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот пятдесят).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чаплицький В. В.