ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Навроцький В.А., розглянувши справу про притягнення до відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14 вересня 2018 року, ОСОБА_1 14 вересня 2018 року о 08 год. 08 хв. в м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе на автомобілі НОМЕР_1 здійснював господарську діяльність з надання послуг по перевезенню пасажирів на таксі без ліцензії на право впровадження даного виду господарської діяльності, чим порушив ч. 1 ст. 164 КУпАП та ст.ст. 34, 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив та повідомив, що 28 серпня 2018 року господарської діяльності з надання послуг по перевезенню пасажирів на таксі, не здійснював.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП адміністративна відповідальність настає за вчинення дій, що охоплюються складом правопорушення за ознаками провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно із ч. ч.1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг, а систематичний характер таких дій, що і становить суть господарської діяльності.

Однак, справа про адміністративні правопорушення не містить доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 самостійної, ініціативної, зокрема, систематичної, на власний ризик господарської діяльності.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, приєднану до нього фотокартку, копії документів, що посвідчують особу водія та копію документів на транспортний засіб, суд приходить до висновку, що суду не було надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 провадить такий вид господарської діяльності, як перевезення пасажирів на таксі без отримання державної ліцензії, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення не додано пояснення свідків правопорушення, та такі свідки в матеріалах справи взагалі не зазначені, а в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив провадження ним господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Проаналізувавши усі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП не доведена, оскільки суду не було надано переконливих доказів, які б підтверджували, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

За таких обставин суд вважає за необхідне відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 164 КУпАП, закрити.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_2