ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 593/970/18Головуючий у 1-й інстанції Данилів О.М.
Провадження № 33/4817/13/18 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

за участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зазначає, що 10 червня 2018 року біля 16 години він виганяв своїх корів із подвір'я на вулицю для подальшого прямування до пасовища. На той час по вулиці ішло стадо корів із погоничами. Коли його корови вийшли на вулицю і приєднались до решти корів, він побачив, що в попутному напрямку із стадом корів рухається автомобіль ЗАЗ «Форза». Водій вказаного автомобіля спочатку об'їхав погоничів та намагався об'їхати стадо корів. Наблизившись до його корови на невелику дистанцію, остання перелякалась, внаслідок чого пошкодила переднє праве крило автомобіля, що виразилось у незначній деформації крила та потертості лакофарбового покриття.

Стверджує, що дорога, по якій переганялись тварини, є простою сільською дорогою місцевого значення, а тому переганяти тварин по такій дорозі не заборонено.

Вважає, що судом не надано належної оцінки усім обставинам справи, в тому числі діям водія автомобіля ЗАЗ «Форза» ОСОБА_2 та їх відповідності до ПДР України і допущено порушення норм матеріального права, оскільки в основу оскаржуваної постанови покладено п.7.4 та п. 7.6 ПДР України, яких він не порушував.

Зокрема зазначає, що п. 7.4 ПДР України регламентує порядок дій водіїв воза (саней), а не погоничів тварин, а тому в цій частині він ПДР України не порушував і застосування цієї норми є неприпустимим для вирішення питання про склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У відповідності до п. 7.6 ПДР України переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Стверджує, що стадо корів у світлу пору доби рухалось по правій частині дороги відносно свого напрямку руху. Дана обставина, як зазначає апелянт, доводиться і тим, що автомобіль ЗАЗ «Форза» зазнав механічних пошкоджень правої сторони. У випадку порушення правил перегону тварин і їх рух по лівій чи центральній частині дороги пошкодження на вказаному автомобілі мали б місце з лівої сторони чи спереду, таким чином його дії відповідали і п. 7.6 ПДР України.

Крім того вказує, що порушення саме водієм автомобіля ЗАЗ «Форза» ОСОБА_2 вимог п.2.3 (б), 12.3, 1.10, 13.1 та 13.3. ПДР України призвели до даної ДТП, оскільки останній, заздалегідь виявивши стадо корів, що рухались в попутному напрямку по правому краю дороги в супроводі погоничів і які були перешкодою для подальшого безпечного руху автомобіля, зобов'язаний був зупинити керований ним автомобіль або із дотриманням безпечного інтервалу здійснити об'їзд стада корів.

Зазначає, що, недотримуючись вищевказаних вимог ПДР України, водій ОСОБА_2 здійснив спочатку випередження погоничів стада корів та продовжив свій рух, чим позбавив погоничів постійно контролювати стадо корів. В подальшому він не вибрав безпечного інтервалу між своїм автомобілем та тваринами, що рухались в попутному напрямку. Окрім цього, як зазначає апелянт, згідно схеми ДТП автомобіль ЗАЗ «Форза» в момент ДТП знаходився в центральній частині дороги і фактично перед ДТП мав можливість зміститись в ліву частину дороги, при цьому збільшити інтервал між правою частиною автомобіля та коровами, чого водієм зроблено не було.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, а також пояснення потерпілого ОСОБА_2, який просить залишити постанову суду без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що суд першої інстанції всебічно та повно дослідив обставини справи і докази, які їх підтверджують у їх сукупності, та надав цим доказам належну правову оцінку.

Так, за змістом ст.124 КУпАП відповідальність наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Згідно п.7.4 ПДР України у разі виїзду на дорогу з прилеглої території або з другорядної дороги в місцях з обмеженою оглядовістю водій воза (саней) повинен вести тварину за вуздечку, повід.

У п.7.6 ПДР України зазначено, що переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

З обставин, встановлених судом та детально наведених у постанові, вбачається, що 10 червня 2018 року близько 16год. в с. Біще Бережанського району Тернопільської області, виганяючи з подвір"я на проїжджу частину дороги, на пасовище, належну йому велику рогату худобу, ОСОБА_1 створив небезпеку та перешкоду для автомобіля ЗАЗ Форза із длі.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого належна ОСОБА_1 корова, вискочивши із його господарства та рухаючись самостійно, без повідця по центру дороги, перебуваючи у збудженому стані, скочила на вказаний транспортний засіб та пошкодила його, чим ОСОБА_1 порушив п.п. 7.4, 7.6 ПДР України.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №543678 від 10 червня 2018 року, схемою ДТП від 10 червня 2018 року, фототаблицями, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Як вбачається з пояснень ОСОБА_1, 10 червня 2018 року він без повідка виганяв корів зі стайні на центральну дорогу, по якій він веде їх до пасовиська. При цьому корови, вийшовши за межі воріт на протилежну частину дороги, будучи у збудженому стані, скакали одна на одну. В цей час біля його господарства проїжджав потерпілий ОСОБА_2 автомобілем НОМЕР_1. В результаті вищевказаних дій корів одна з них вдарила автомобіль ОСОБА_2 з правої сторони.

Вищевказані обставини підтвердили своїми письмовими поясненнями потерпілий ОСОБА_2, а також свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Зазначені вище пояснення підтверджуються схемою ДТП від 10 червня 2018 року та фотознімками, долученими до матеріалів справи, які в судовому засіданні суду першої інстанції були належним чином досліджені та яким була надана вірна оцінка.

Аналізуючи всі вищезазначені докази, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди був учасником дорожнього руху, тобто він є суб'єктом правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та його вина у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення є доведеною.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у вчиненні даного адмінправопорушення, оскільки п.п. 7.4, 7.6 ПДР України він не порушував, є необґрунтованими.

Зокрема, вимоги п.7.4 ПДР України щодо необхідності вести тварину за вуздечку, повід відносяться не тільки до осіб, які керують гужовим транспортом, а і до погоничів тварин, як це зазначено в розділі 7 ПДР України.

Що стосується тверджень апелянта про дотримання ним вимог п.7.6 ПДР України, оскільки його корови у світлу пору доби рухались по правій частині дороги відносно свого напрямку руху, є також необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, в тому числі і його письмовими поясненнями.

В апеляційній скарзі не наведені інші, не досліджені судом докази, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для скасування або зміни не вбачається.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис