КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16.04.2018, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладеного на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого суду особою, яка притягується до відповідальності ? ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційний суд скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16.04.2018, звільнити його від адміністративної відповідальності та передати матеріали на розгляд трудовому колективу Благодійної організації &q? о;Благодійний Фонд &q?ді;Сузір?я Допомоги&q?ір; для застосування на нього заходів громадського впливу.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає про те, що його клопотання про взяття на поруки та застосування заходів громадського впливу було відхилене судом першої інстанції безпідставно, адже як вказує апелянт він не визнав своєї вини про перебування в стані сп?яніння і не був обізнаний, що за відмову від проходження огляду на стан сп?яніння передбачена відповідальність.

Інших самостійних доводів апеляційна скарга не містить.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 30.01.2018 о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (відсутня реакція зіниць), від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, яка притягується до відповідальності ? ОСОБА_1 до суду на неодноразові судові виклики, а саме в судові засідання на 21.05.2018, 08.06.2018, 02.07.2018, 23.07.2018, 24.09.2018, 05.10.2018, 26.10.2018, 16.11.2018 не з?явився. До суду повертаються конверти з судовими повістками, які останньому направлялись на адресу, яку він вказав при складанні на нього протоколу серії БД №102350 від 30.01.2018 без вручення адресату у зв?язку за закінченням терміну зберігання.

Згідно наявного в матеріалах справи клопотання ОСОБА_1 від 21.04.2018, він обізнаний про судове провадження за його апеляційною скаргою (а.с. 71-72).

Відтак, зважаючи що ОСОБА_1, будучи особою, яка звернулась до суду з апеляційними вимогами та будучи обізнаним щодо призначення його апеляційної скарги до розгляду, уникає явки до суду та зловживає наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе здійснювати розгляд поданої апеляційної скарги наявним складом, з урахуванням того, що судом було вжито вичерпних заходів, в тому числі і здійснення телефонних дзвінків за номером телефону, який міститься в матеріалах справи, для забезпечення присутності ОСОБА_1 при розгляді його апеляційних вимог.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

П.2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №102350 від 30.01.2018 (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 30.01.2018 (а.с. 2), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 3), які в своїй сукупності підтверджують, що водій ОСОБА_1, який керував транспортним засобом «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп?яніння у медичному закладі у лікаря нарколога, відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України.

Натомість, доводи апеляційної скарги щодо безпідставного відхилення судом клопотання ОСОБА_1 про взяття його на поруки та застосування заходів громадського впливу, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними.

Так, нормами ст. 21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Однак, застосування вимог ст.21 КУпАП є правом, а не обов'язком суду.

Так, слід зважати, що правопорушення проти безпеки дорожнього руху мають підвищену суспільну небезпеку. На це вказують положення в ч.2 ст.33 КУпАП, згідно яких законодавець навіть робить виключення щодо неможливості врахування пом?якшуючих обставин, майнового стану, особи правопорушника, тощо при накладенні стягнення за правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відтак вважаю, що застосування положень ст.21 КУпАП, з огляду на підвищену суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_1правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не буде сприятиме меті заходів впливу на винну особу.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що він не знав, що за відмову від проходження огляду на стан сп?яніння передбачена відповідальність, то суд звертає увагу останнього, що згідно приписів ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З огляду на викладене, оскільки доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Дарницького районного суду міста Києва від 16.04.2018 зі звільненням ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 16.04.2018, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/824/126/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Мицик Ю.С.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.