П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.12.2018 року Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартьянова С.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої юристом, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст.124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із матеріалів справи, 16.01.2018 року о 18:30 год. по вул.Г.Чупринки, 33, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не виконала вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надала перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого здійснила зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, завдавши автомобіля та металевій огорожі технічних пошкоджень, чим порушила п.16.11 ПДР України.

ОСОБА_1 та її представник в суді вину ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні заперечили повністю, пояснення дали аналогічні викладеним у письмовій формі. Просять провадження по справі закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, має місце при наявності протиправного діяння - порушення правил дорожнього руху, наслідку - пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, та причинного звязку між ними, а також винуватості особи у його вчиненні.

Так, згідно вимог 2.3Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У відповідності до п. 16.11. ПДР України передбачено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Зі схеми ДТП від 16.01.2018 року вбачається, що зіткнення транспортних засобів «Peuegeot 308», д.н.з. НОМЕР_3 та «Smart» д.н.з. НОМЕР_4 відбулось на смузі руху водія ОСОБА_2

Як пояснила ОСОБА_1, вона діяла в межах правил дорожнього руху, зокрема рухалась по вул.Левинського, пересікаючи перехрестя із вул.Чупринки та закінчуючи маневр, відчула удар у праву частину свого автомобіля.

Із письмових пояснень водія ОСОБА_2 (який в судові засідання не зявлявся, хоча належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив) вбачається, що останній не заперечує факту зіткнення, однак таке відбулось коли він їхав по головній дорозі по вул.Чупринки в сторону вул.С.Бандери, коли побачив як із вул.Левинського виїхав автомобіль «Peuegeot», однак враховуючи погодні умови, екстрене гальмування не допомогло уникнути зіткнення.

Крім того, як вбачається із висновків експерта у судовій автотехнічній експертизі №3748 від 17.08.2018 року, виходячи з представленого механізму зіткнення вищевказаних автомобілів, водію ОСОБА_2 при виникненні небезпеки для руху, що у даному випадку настала з моменту перетину смуги руху автомобіля НОМЕР_5, з технічної точки зору, слід було діяти згідно вимог п.12.3 ПДР України.

Оцінюючи покази ОСОБА_1, надаю їм віри, оскільки вони знаходяться в обєктивному взаємозвязку між собою та іншими матеріалами справи, нічим не спростовані і доповнюються іншими доказами по справі. Дані покази у своїй сукупності є послідовними та логічно узгодженими, а тому, на думку суду, обєктивними і достовірними.

При цьому, критично оцінюю письмові пояснення ОСОБА_2 про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки такі спростовуються обєктивними та переконливими доказами по справі.

Зазначені обставини спростовують висновки інспектора поліції про здійснення ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

Ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху не допустила, а відтак в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7,9,247,248,279,283-284,307,308 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП України закрити за відсутністю у діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Мартьянова С.М.