Справа №443/1279/18
Провадження №3/443/370/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

02 жовтня 2018 року м. Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Коліщук З.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого машиністом тепловоза в ПАТ «Укрзалізниця»,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Згідно із протоколу серії БД №376013 від 06.07.2018 року, ОСОБА_1, 06.07.2018 року, близько 23:30 год. в м. Новий Розділ по вул. Ходорівській Львівської області, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» р.н. «GWE 1631 F» з ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, нечітка мова. Від проходження тесту на алкоголь на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи ОСОБА_1 вини в інкримінованованому йому адмінправопорушенні не визнав. Пояснив, що дійсно 06.07.2018 року, близько 23:30 год.. в м. Новий Розділ по вул. Ходорівській Львівської області, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz» р.н. «GWE 1631 F». При здійсненні руху, в дзеркало заднього виду, побачив поліцейську машину, яку набираючи швидкість та наближаючись до нього ввімкнула проблискові маячки. Оскільки інші учасники дорожнього руху на видимій ділянці дороги були відсутні, розцінив вказану дію як вимогу працівників поліції, яка адресована йому для зупинки. Будучи громадянином України, та розуміючи значення делегованих поліцейським повноважень, вимогу останніх виконав та зупинився обабіч дороги. До нього підійшов працівник поліції, який не представившись, звинуватив його у порушенні ПДР, а саме керування транспортним засобом з несправними світловими сигналами(з постанови «не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби»). На його запитання як поліцейському вдалось виявити ним вказане(оскільки останній рухався позаду, а тому не мав змоги бачити передню частину машини), останній почав звинувачувати його у перебуванні в стані алкогольного спяніння та запропонував пройти перевірку. Будучи свідомим громадянином та знаючи, що алкогольних напоїв в день події (як і задовго до того) не вживав проти огляду не заперечив, проте звернув увагу працівників поліції, щоб вказані дії вони виконували у відповідності до закону та його прав. Безпосередньо біля автомобіля йому було запропоновано продути алкотестер, проте при здійсненні вказаної пропозиції жодних свідків не було, а прилад, що був наданий містив на собі незрозумілі наліпки та позначки, що викликало в нього недовіру до нього самого та можливості надати ним правдиві результати. Тому, попросив надати для ознайомлення документи, що підтверджують технічну справність приладу та відповідність його затвердженим стандартам. Проте, таких надано йому не було. Тому, від подальшого огляду(за допомогою технічних засобів) відмовився та наполіг на доставлені до медичного закладу. Проте, і в цьому йому було відказано та сказано, що для подальшого медичного огляду не має потреби, оскільки вони вже виносять постанову про порушення ним ПДР(з постанови «не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби») та вказані відомості відобразять у згаданій постанові. Після вказаних слів працівники поліції зупинили двох осіб, яким дали підписати якийсь документ, при цьому з ним(документом) його не ознайомили та не розяснили свідкам суті зупинки та попередньої розмови, вказавши лиш що фіксують порушення ним ПДР(з постанови «не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла в темну пору доби»), та факт проведення медичного огляду на місці зупинки. Проте, ані його позиції щодо самого огляду(згоди чи відмови), ані щодо згаданого порушення в нього не запитували, також не питали чи згідний він пройти згаданий огляд при свідках та не запропонували(хоча до залучення свідків він вимагав) доправлення до медичного закладу. Після вказаних дій, сказавши що за вказані правопорушення вилучають у нього права, видали йому тимчасове посвідчення та сказали, що він може продовжити свій рух.

В судове засідання засобами поштового звязку викликалися свідки події зазначені в протоколі, проте такі на виклик суду не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Таким чином, судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з'ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також, враховуючи тривалий розгляд справи, суд вважає, що слід вирішити справу в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та пояснень свідків, допитаних в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просить провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно протоколу серії БД №376013 від 06.07.2018 року, ОСОБА_1 в обвинувачення ставиться порушення п.2.5 ПДР(відмова на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), а відтак вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як на доказ відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння та відповідно підставу складання протоколу серії БД №376013 від 06.07.2018 року поліцейський покликався на Акт медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів(огляд проведений на місці зупинки).

Дійсно частиною другою статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі - Інструкція).

Відповідно до п.1 Розділу І Інструкції визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Пунктом 2 та 3 Розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан спяніння проводиться, зокрема

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Пунктом 5 та 6 Розділу ІІ Інструкції визначено, що перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Пункт 10 Розділу ІІ Інструкції визначає, що результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.

Відтак, долучений до матеріалів справи Акт підтверджує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду виключно на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, ч.3 ст.266 КУпАП визначено: у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно п.9. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 № 1452/735, встановлено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя та виписує направлення на огляд водія транспортного засобу, згідно певної форми.

Відсутність в матеріалах справи згаданого направлення, свідчить про відсутність пропозиції ОСОБА_1 з боку поліцейських пройти огляд в медичному закладі.

Окрему увагу суддя вважає за необхідне звернути на те, що згідно із ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Всупереч наведеному, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, більше того останній стверджує, що після складання протоколу він продовжив рух.

Відтак, вищезазначені порушення, здійснені працівниками поліції як при проведенні огляду на стан алкогольного спяніння(відсутність направлення на проведення огляду до медичного закладу, а відтак документального підтвердження відмови від такого огляду) так і при складанні протоколу(відсутність відомостей про відсторонення від керування)вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного провопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Тому, підставними є покликання ОСОБА_1 на порушення процедури та порядку його огляду на стан сп'яніння та складений відносно нього протокол про вчинення адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Отже, підстави для повернення протоколу про адміністративне правопорушення на дооформлення - відсутні, оскільки в судовому засіданні безспірно встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого та ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, ст.283, 284 КУпАП

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя З.М. Коліщук