П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2018 Справа №607/19366/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Братасюка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Созанської Т.І.

прокурора Штурми Н.В.

особи, котра притягується до відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи, котрі надійшли з Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 22.05.1989р.н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого керівником апарату Тернопільської обласної державної адміністрації,

за ч. 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Із змісту протоколу №0900164, складеного 18.09.2018року вбачається, що ОСОБА_1 будучи державним службовцем категорії «Б» посад державної служби, та згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, всупереч інтересам держави, особисто, підписав наказ №54-з від 29.05.2018 року «Про преміювання працівників апарату облдержадміністрації», яким він самостійно, прийняв рішення виплатити собі премію в максимальному розмірі у порівнянні з іншими працівниками, 50% до посадового окладу, тобто в порушення п.3 ч.1 ст.28 вказаного Закону вчинив дії (прийняв рішення) в умовах реального конфлікту інтересів, чим скоїв адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, винним себе у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснивши, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 просив взяти до уваги письмове пояснення, що міститься в матеріалах справи та суду пояснив, що ОСОБА_1 особисто не приймалося рішення про виплату собі премії за травень 2018року у розмірі 50% до посадового окладу, вчинення таких дій супроводжувалося погодженням із головою ОДА, яким і було визначено саме такий розмір премії, після чого було підготовлено проект наказу про преміювання №54-з від 29.05.2018 року. Крім того зауважив, що 23.04.2018року ОСОБА_1 було подано голові ОДА ОСОБА_3 повідомлення про конфлікт інтересів, в якому вказав, що як керівник апарату і керівник державної служби в апараті облдержадміністрації підписує наказ про встановлення премії і вбачає в цьому ознаки потенційного конфлікту інтересів, після чого 23.04.2018року головою ОДА ОСОБА_3 було винесено розпорядження №91-к «Про заходи зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів».

Окрім цього не ОСОБА_1, а саме головою ОДА визначено ОСОБА_1 розмір премії 50% до посадового окладу. З огляду на зазначене в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні дійшла до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, та зауважила що особа, яка була відповідальна за надання інформації та копій документів на запит Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України адресований голові Тернопільської ОДА, надала лише копії розпорядження голови обласної державної адміністрації № 76-к від 29.03.2018року «Про призначення ОСОБА_1В.», особової картки ОСОБА_1В, присягу державного службовця ОСОБА_1, розпорядження голови обласної державної адміністрації №500-од, від 25.06.2018року, іншої необхідної запитуваної інформації надано не було, і лише на прокурорський запит було надано копії документів Тернопільської ОДА щодо преміювання ОСОБА_1 та врегулювання конфлікту інтересів, з яких можна було встановити обставини, що мають значення вирішення справи та прийти до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, виступ прокурора, позицію сторони захисту, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 1 КУпАП визначає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Частинами 1 3 ст. 7 КУпАП закріплений принцип законності, у відповідності до якого, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Аналогічний принцип закріплений у ст.19 Конституції України, а саме, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказаний принцип визначає основні засади діяльності органів державної влади, в тому числі і суду, та встановлює необхідність суворого дотримання закону і забороняє довільне, необґрунтоване чи свавільне тлумачення та застосування закону.

Зокрема, принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватися дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади.

Хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій в сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватись у свавільний спосіб. Їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення №0900164 від 18.09.2018року, зазначається, що ОСОБА_1, працюючи на посаді керівника апарату Тернопільської обласної державної адміністрації, будучи державним службовцем категорії «Б» посад державної служби та згідно п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, всупереч інтересам держави, особисто підписав наказ №54-з від 29.05.2018 року «Про преміювання працівників апарату облдержадміністрації», яким він самостійно, прийняв рішення про преміювання себе особисто в максимальному розмірі, у порівнянні з іншими працівниками, 50% до посадового окладу, тобто в порушення п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» вчинив дії (прийняв рішення) в умовах реального конфлікту інтересів, чим скоїв адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження винуватості особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, окрім протоколу долучено наступні письмові докази, досліджені та проаналізовані в судовому засіданні, а саме:

*копія звернення (повідомлення про корупцію) ОСОБА_4 від 10.08.2018року, відповідно до якого повідомлено, що ОСОБА_1, 29.05.2018року видав і підписав наказ №54-з «Про преміювання працівників апарату облдержадміністрації», яким преміював сам себе у розмірі 50% від посадового окладу, без погодження із субєктом призначення;

*розпорядження голови обласної державної адміністрації № 76-к, від 29.03.2018року «Про призначення ОСОБА_1В.», яким ОСОБА_1 призначено на посаду керівника апарату Тернопільської обласної державної адміністрації в порядку переведення з посади завідувача сектору забезпечення роботи заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України;

*особова картка ОСОБА_1В;

*присяга державного службовця ОСОБА_1;

*розпорядження голови обласної державної адміністрації №500-од, від 25.06.2018 «Про розподіл обов'язків між головою, першим заступником, заступниками голови та керівниками апарату обласної державної адміністрації» з Додатком №1 до вказаного розпорядження _ Розподілом обов'язків між головою, першим заступником, заступниками голови та керівником апарату обласної державної адміністрації;

*розпорядження голови Тернопільської ОДА №219-од від 27.03.2018року «Про внесення змін до розпорядження голови обласної адміністрації від 01.12.2016 № 708-од» з Додатком №1 до вказаного розпорядження - Положенням про преміювання державних службовців апарату Тернопільської ОДА, пунктами 6,7 розділу І «Загальні положення» якого визначено, що «Встановлення премій керівнику апарату проводиться за погодженням з головою обласної державної адміністрації відповідно до цього Положення шляхом видання відповідного наказу по апарату» та з Додатком №2 до вказаного розпорядження - Положенням про преміювання працівників апарату Тернопільської ОДА, які виконують функції з обслуговування, патронатної служби та робітників, зайнятих обслуговуванням органів виконавчої влади;

*наказ керівника апарату Тернопільської ОДА ОСОБА_1 №54-з від 29.05.2018року «Про преміювання працівників апарату облдержадміністрації», з тексту якого вбачається, що ОСОБА_1, в порушення вимог Положенням про преміювання державних службовців апарату Тернопільської ОДА самостійно прийняв рішення про преміювання себе у розмірі 50% від посадового окладу, тобто в максимальному розмірі у порівнянні з іншими працівниками, хоча розмір премії мав би визначатися головою обласної державної адміністрації та за погодженням з останнім, що свідчить виключно про відсутність підстав для видачі такого наказу.

Судом встановлено, що згідно розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації №76-к від 29 березня 2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду керівника апарату Тернопільської обласної державної адміністрації в порядку переведення з посади завідувача сектору забезпечення роботи заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» встановлено: преміювання керівників органів виконавчої влади та інших органів, їх заступників, встановлення їм надбавок, передбачених цією постановою, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається органом вищого рівня.

Відповідно до п.6 «Положення про преміювання-державних службовців-

апарату Тернопільської ОДА», встановлення премій керівнику апарату

проводиться за погодженням з головою обласної державної адміністрації

шляхом видання відповідного наказу по апарату.

Відповідно до п. 7 даного положення, розмір премії керівнику апарату визначається головою обласної державної адміністрації.

25.05.2018року ОСОБА_1В на імя голови Тернопільської ОДА ОСОБА_3 було подано заяву з проханням погодити йому встановлення премії за підсумками травня 2018року.

25.05.2018року голова Тернопільської ОДА ОСОБА_3 своєю резолюцією погодив преміювання ОСОБА_1 за травень місяць у розмірі 50 відсотків до посадового окладу.

Як вбачається із довідки до проекту наказу керівника апарату про преміювання працівників апарату облдержадміністрації, виданої начальником відділу з питань запобігання та виявлення корупції, взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи апарату обласної державної адміністрації від 28.05.2018року, проект наказу керівника апарату про преміювання працівників апарату облдержадміністрації (за травень 2018року), в частині встановлення та визначення розміру премії керівника апарату (ОСОБА_1В.), відповідає резолюції голови обласної державної адміністрації від 25.05.2018року.

29 травня 2018 року керівник апарату Тернопільської ОДА ОСОБА_1 підписав наказ №54-з від 29.05.2018 року «Про преміювання працівників апарату облдержадміністрації», зі змісту вказаного наказу вбачається що ОСОБА_1 премійовано у розмірі 50% до посадового окладу.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Для реального конфлікту інтересів обов'язковою є наявність трьох об'єктивних компонентів:

*приватний інтерес;

*службове чи представницьке повноваження;

*протиріччя між ними, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами відповідальності за корупційні та правопорушення пов'язані з корупцією є державні службовці.

Згідно п.п. 9, 10 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов'язаний, додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання корупції і протидії корупції. Запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби.

Ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» підтверджується інформацією Тернопільської ОДА та особистим підписом останнього в особовій картці державного службовця.

Відповідно до з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

*вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

*повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

*не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

*вживати заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Законом України «Про запобігання корупції» зокрема, ст. ст.29-36 визначено порядок врегулювання конфлікту інтересів, передбачено шляхи врегулювання потенційного та реального конфлікту інтересів, що дає можливість суб'єкту відповідальності за корупційне правопорушення, при безумовному дотриманні цього Закону, не бути притягнутим до адміністративної відповідальності.

Статтею 29 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено заходи зовнішнього та самостійного врегулювання конфлікту інтересів .

Згідно ч.1 вказаної статті, зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом:

1) усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів;

2) застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, вчиненням нею певних дій чи прийняття рішень;

3) обмеження доступу особи до певної інформації;

4) перегляду обсягу службових повноважень особи;

5) переведення особи на іншу посаду;

6) звільнення особи.

23.04.2018року ОСОБА_1 було подано голові Тернопільської ОДА ОСОБА_3 повідомлення про конфлікт інтересів, в якому вказав, що він як керівник апарату і керівник державної служби в апараті облдержадміністрації підписує наказ про встановлення собі премії і вбачає в цьому ознаки потенційного конфлікту інтересів.

Цього ж дня голова Тернопільської ОДА ОСОБА_3 своєю резолюцією дав розпорядження ОСОБА_5, ОСОБА_6 підготувати проект розпорядчого документа, щодо встановлення зовнішнього контролю.

Після чого 23.04.2018року головою ОДА ОСОБА_3 було винесено розпорядження №91-к «Про заходи зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів», зі змісту якого вбачається, що у зв'язку із тим, що реалізація повноважень щодо встановлення премії керівнику апарату обласної державної адміністрації провадиться шляхом видання наказу керівника апарату про преміювання після погодження таких дій головою обласної державної адміністрації, а усунення особи від прийняття зазначеного рішення в умовах потенційного конфлікту інтересів чи обмеження її доступу до зазначеної інформації чи перегляд її повноважень є неможливим та суперечитиме вимогам законодавчих норм, а також відсутні підстави для переведення службової особи на іншу посаду або звільнення:

1.Застосувати зовнішній контроль за виданням керівником апарату обласної державної адміністрації наказів керівника апарату стосовно преміювання працівників апарату.

2.Визначити ОСОБА_5, начальника відділу з питань запобігання та виявлення корупції, взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи апарату обласної державної адміністрації, відповідальним за здійснення зовнішнього контролю (далі - відповідальна особа).

3.Відповідальній особі здійснювати зовнішній контроль шляхом перевірки проекту наказу керівника апарату про преміювання на відповідність резолюції голови обласної державної адміністрації, в частині встановлення та визначення розміру премії керівника апарату, за результатами надавати відповідну довідку

4. Керівнику апарату обласної державної адміністрації ОСОБА_1 погоджувати проект наказу про преміювання із відповідальною особою, після погодження встановлення премії та визначення її розміру головою обласної державної адміністрації відповідно до Положення.

5. У випадку тимчасової відсутності відповідальної особи або

покладення на неї виконання обов'язків керівника апарату, здійснення

зовнішнього контролю доручити; начальнику відділу управління персоналом -

ОСОБА_6.

Вище зазначене розпорядження голови ОДА ОСОБА_3 №91-к «Про заходи зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів» міститься в переліку розпоряджень голови ОДА виданих у квітні 2018року та зареєстрований в журналі реєстрації розпоряджень голови Тернопільської ОДА з кадрових питань, виданих у 2018році, що підтверджується витягом із вказаного журналу.

Діловодство в Тернопільській ОДА здійснюється згідно інструкції, яка затверджена Розпорядженням голови ОДА «Про затвердження Інструкції з діловодства в обласній державній адміністрації» №85-од від 13.02.2012року, розділом ІІІ якої визначено організацію документообігу та виконання документів. Згідно пункту 162 вказаної інструкції розпорядження з кадрових питань (особистого складу), про відрядження, відпустки, накази реєструються у відділі кадрової роботи апарату; договори, звіти, прейскуранти тощо у відділі фінансово-господарського забезпечення; розпорядження (доручення) голови адміністрації з основної діяльності, адміністративно-господарських питань, організаційно-розпорядчі документи з грифом затвердження у секторі розпорядчих документів та протокольної роботи загального відділу. Як передбачено пунктом 169 інструкції в апараті адміністрації застосовується автоматизована форма реєстрації документів з використанням спеціальної програми - автоматизованої системи контролю й організації діловодства АСКОД. У структурних підрозділах адміністрації може застосовуватися одна з трьох форм реєстрації документів журнальна, карткова та автоматизована (з використанням спеціальних компютерних програм).

Диспозиція ч.2 ст.172-7 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

З огляду на викладене слід відзначити, що у керівника апарату Тернопільської ОДА ОСОБА_1 відсутні службові повноваження щодо одноосібного преміювання себе, як посадової особи, а вчинення таких дій супроводжується погодженням з головою обласної державної адміністрації та визначенням останнім розміру премії, тому у відповідності до протоколу є незрозумілим в чому полягав приватний інтерес ОСОБА_1 та яким чином це суперечило його службовими повноваженнями за умов відсутності можливості впливати на обєктивність прийняття рішення.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріалами справи не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин вважаю, що справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП слід провадженням закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, що відповідає положенням ст. 284 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, ч.2 ст.172-7 КУпАП, ст. ст. 247 ч.1, 283, 284, 287 КУпАП, Закону України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП - закрити.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяОСОБА_7