ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "07" листопада 2018 р.

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В., за участю представника за дорученням ОСОБА_1 розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.08.2018 року, серія БД №284725 - ОСОБА_2 20.08.2018 року о 04 год. 30 хв., в м. Києві, вул. Є.Сверстюка, 18, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, у встановленому порядку, у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.08.2018 року, серія БД №284726 - 20.08.2018 року о 04 год. 30 хв., в м. Києві, вул. Є.Сверстюка, 18, ОСОБА_3 передав керування транспортним засобом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який в м. Києві по вул. Є.Сверстюка керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 (Г) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що 20.08.2018 року його автомобіль, за кермом якого перебував ОСОБА_2 був зупинений поліцейськими. На його думку, ОСОБА_2 був тверезий, при ньому він алкоголь не вживав. ОСОБА_3 наполягав в своїх показах на те, що при наявності у нього підозри на стан сп'яніння ОСОБА_2 він би не передав йому свій автомобіль.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Надіслала заяву про розгляд матеріалу за її відсутності, при цьому зазначила, що вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення визнає в повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, дослідивши адміністративний матеріал, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серія БД №284725, протоколи про адміністративне правопорушення серія БД №284726 пояснення понятих ОСОБА_4, ОСОБА_5, які засвідчили відмову від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2, рапорт, копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія НК № 968072, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 510 грн., постанову від 20.06.2018 року Роменського міськрайонного суду Сумської області, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, диск з записом відеокамери АА00962, на якому зафіксовано відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків, суд приходить до наступного:

відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі - Порядку), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № ПОЗ (зі змінами), підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно, із законом до відповідальності.

Вище наведені обставини спростовують факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, встановлені судом, та проаналізувавши суть порушення, зазначеного в протоколах, суд прийшов до переконання, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України.

Одночасно, факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підтверджується вище викладеними обставинами та письмовими доказами.

За встановлених фактичних обставин справи, ОСОБА_2 порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, а саме керування транспортними засобами у стані наркотичного спяніння та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх, або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч.1 ст. 30 КпАП України, позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами) застосовується за грубе, або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що правопорушення було вчинено ОСОБА_2 умисно. Суд вважає дане правопорушення грубим. Накладаючи стягнення суд враховує характер правопорушення, а саме його суспільну небезпеку, яка виявилась у піддані ризику життя та здоров'я пасажирів, яких міг перевозити ОСОБА_2

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, обставини які обтяжують її відповідальність, те, що ОСОБА_2 вчинив грубе адміністративне правопорушення, обставин які пом'якшують відповідальність правопорушника суд не вбачає і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 283 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 20400 грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Роз'яснюється, що в разі не сплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 130 КпАП України - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя