Справа № 574/280/18
Провадження № 3/574/203/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року м. Буринь

Суддя Буринського районного суду Сумської області Куцан В.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Буринського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

за ст. 183-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання його доньок Олександри, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Ольги, 11.11.2009 року народженняв розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 50976,00 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме з 05.04.2016 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявися по невідомій причині,про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотання про відкладення судового засідання не надав, у звязку з чим суд визнав можливим справу розглянути без його участі за наявними доказами, що відповідає вимогам ст.268 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та інші додані до нього докази, приходжу до наступних висновків.

Так, статтею 183-1 КупАП встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Зокрема, дана норма впроваджена ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017, що набрав законної сили 06.02.2018 і не має зворотної дії в часі. Тому, період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП, тобто до 06.02.2018 не може прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 19.02.2018 року ОСОБА_1 з квітня 2016 року по лютий 2018 року не сплачував аліменти на утримання дітей, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 50976 гривень, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців.

Суд не приймає до уваги поданий державним виконавцем розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по аліментах, оскільки в такому не зазначено шестимісячний період несплати останнім аліментів з дня набрання ст. 183-1 КУпАП законної сили.

Частиною 2 ст. 8 КУпАП закріплено правило за яким закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, який є основним документом при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складання, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 1 статті 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності за законом...

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змісту ст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Наявні у справі матеріали не містять беззаперечних доказів і є недостатніми для однозначного висновку про винуватість останнього у вчиненні правопорушення передбаченого ст.183-1 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 283, 284 КУпАП України, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.М.Куцан