ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6679/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Даниленко В.В., розглянувши адміністративний матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживачого за адресою: АДРЕСА_1

за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2018 року о 03 год. 15 хв. ОСОБА_2 рухаючись по вул. Дніпровська набережна 17-В в м.Києві, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук, нерозбірлива мова, бліде обличчя), при цьому в присутності двох свідків, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння (медичного огляду в медичній установі), чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Василенко І.В. вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнали та подали заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами справи.

Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення, суд вважає за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане рішення суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Переглянувши в судовому засіданні відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 вбачається порушення п. 2.5 ПДР України, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вина ОСОБА_2 підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відеозаписом на якому останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в установлений законом порядок.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 в порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху, тобто відмова від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку, доведена повністю.

Враховуючи обставини скоєного та особу правопорушника, суд приходить до висновку визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, стст. 40-1, 283-284, 300, 307, 308 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або моменту його добровільної здачі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживачого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ : Даниленко В.В.