Провадження № 3/727/4683/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м.Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М. розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Чернівецькій області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1КУпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД №046140 від 30 жовтня 2018 року гр.. ОСОБА_1 29.10.2018 року о 21.30 год. в м. Чернівці по вул. Комарова 23 керував транспортним засобом «Вольво 340» д.н.з. НОМЕР_1. При огляді працівниками поліції у ОСОБА_1 виявлені ознаками алкогольного спяніння, огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому порядку, в обласному наркологічному диспансері. За результатом огляду у ОСОБА_1 виявлено алкогольне спяніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а, ПДД та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП .

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав, та пояснив що 30 жовтня 2018 року зі своїми рідними були на поминках, де вживав спиртне. Після чого зателефонував своєму товаришеві ОСОБА_2, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, і запитав, чи він не зміг би мене відвезти на моєму автомобілі додому. Він погодився сказав, що зможе.

Дочекавшись свого товариша, він сів за кермо автомобіля «Вольво 340» д.н.з. НОМЕР_1 і поїхали до ОСОБА_1 додому, з вулиці ОСОБА_3 на вулицю Полєтаєва.

На вулиць Комарова мій товариш зачепив автомобіль «Рено Кенго» і відразу зупинився. Після чого ми вийшли з автомобіля і ОСОБА_2 сказав, що не хоче мати справу з поліцією і що їде додому.

ОСОБА_1 залишився чекати приїзду працівників поліції. Коли підїхала поліція її працівники попросили в мене водійське посвідчення та документи на автомобіль, які я їм надав. Після чого вони запитали мене, чи я вживав спиртне, на що я відповів, що вживав, але за кермом був не я, а мій товариш, який після зіткнення пішов додому, а я залишився, так як автомобіль мій.

Але поліція цього не хотіла врахувати і склала протоколи на мене, як на власника автомобіля, на яких я розписався тому, що не хотів, щоб вони мене відвезли до відділку поліції, а мій автомобіль забрали на штраф майданчик, а тому просить закрити провадження по адміністративні справи за ст. 130 КУпАП, так як я ДТП не вчиняв, автомобілем в стані спяніння не керував.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив слова ОСОБА_1 та стверджував що саме він перебував за кермом автомобіля Вольво 340» д.н.з. НОМЕР_1 також що він допустив зіткнення. Після чого ми вийшли з автомобіля і я сказав що не хочу мати справу з поліцією і що їду додому.

ОСОБА_1 залишився чекати приїзду працівників поліції, а я пішов до зупинки, а звідти поїхав на таксі додому

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання підтримав покази свого підзахисного та просив закрити провадження по справі.

Захисник також пояснив, що свідки зазначені в протоколі прибули на місце події разом з працівниками патрульної поліції, також вони не були попередженні про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, а тому їхні свідчення суд не повинен брати до уваги. Працівники патрульної поліції обманом змусили його визнати вину, так як на продув надали йому тестовий Драгер та пригрозили, що вилучать його авто та відвезуть на штрафмайданчик.

Вважає, що притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.. 130 КУпАП не знаходить свого підтвердження в дійсності, є незаконним та необґрунтованим.

Також додав що медичний огляд ОСОБА_1 пройшов пізніше двох годин після виявлення його працівниками поліції, тому просив провадження закрити у звязку із не доведенням вини правопорушника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адмінправопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності заст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: (п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 р., заява №21037/05;п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_3 проти України» від 15.10.2010 р., заява №38683/06; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 р., заява №29644/10; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р., заява №12167/04).

Згідно п.2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, - органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2ст. 6 Основного Закону України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 252 та 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає до з'ясування, зокрема те, чи було адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Так, огляд водія ОСОБА_1 проводився в порядку в медичному закладі поза встановлений час без присутності двох свідків, котрі зазначені в протоколі та відсутні їхні пояснення в матеріалах справи та відсутні на відео із боді камер. Проте умовами достатності та допустимості вище наведеного способу огляду водія - як доказу є проходження тесту в присутності двох незалежних свідків у встановлений законом відрізок часу після появлення у водія ознак спяніння.

Із доданого відео випливає висновок що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУПАП. Його невинуватість підтверджуються і його поясненням, і поясненням свідка ОСОБА_2, і відсутністю відеоматеріалів про вчинення адміністративних правопорушень.

Будь-які інші докази вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вище наведене, оцінивши наявні в справі докази, показання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та перевіривши доводи, суд дійшов щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП тлумачить на його користь.

Поліцією не надано достатніх належних та допустимих доказів винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_1. у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Отже наведені обставини є такими що не ґрунтуються на законі, оскільки стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Виходячи зі змісту положень КУпАП суд зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. 247 п. 1, 283-285, 287-290, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в його діях.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення постанови.

Суддя: Слободян Г.М.