Провадження № 33/824/1749/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення, у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20.09.2018 року о 09 год. 25 хв., керував автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Генерала Ватутіна, 2, в м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння: виражене тремтіння пальців та рук, почервоніння сітківки очей, не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03.12.2018 року та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення - незаконне, не відповідає нормам матеріального та процесуального права, прийняте без урахування всіх фактичних обставин справи. У копії протоколу, наданої працівниками поліції безпосередньо після складання протоколу про адміністративне правопорушення, відсутня частина ст.130 КУпАП, що свідчить про відсутність суті порушення, за яку передбачена відповідальність. На оригіналі протоколу домальована ч.1 ст.130 КУпАП, що ставить під сумнів його законність. У зв'язку із цим, апелянтом через канцелярію суду 22.10.2018 року було подано клопотання про невідповідність протоколу ст.256 КУпАП та з проханням повернути вказаний вище протокол на доопрацювання та надання відповідних пояснень працівниками поліції, щодо відсутності зазначення в протоколі частини ст.130 КУпАП. Також він 22.10.2018 року заявляв клопотання про фіксування судового процесу технічними засобами; щодо виклику та допиту свідків правопорушення та інспектора поліції, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, адже в діях ОСОБА_3 не має складу правопорушення у зв'язку з тим, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння та протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та містить ознаки підробки з боку невідомих осіб. Однак, вказане клопотання залишилось поза увагою місцевого суду.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №337118 від 20.09.2018 року,ОСОБА_3 20.09.2018 року о 09 год. 25 хв., керував автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Генерала Ватутіна, 2, в м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння: виражене тремтіння пальців та рук, почервоніння сітківки очей, не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.1).

Водночас, обставини адміністративного правопорушення, за наслідками якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №337118 від 20.09.2018 року,підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 20.09.2018 року (а.с.2), відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника поліції від 20.09.2018 року (а.с.4).

Також, щодо ОСОБА_3 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №577278 від 20.09.2018 року за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.3).

У суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 20.09.2018 року він керував автомобілем НОМЕР_1, їхав на виклик, оскільки працює водієм у службі таксі. Він був зупинений працівниками патрульної поліції. При перевірці документів, працівники патрульної поліції з'ясували, що відносно ОСОБА_3 вже було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП та видано ОСОБА_3 тимчасовий талон, в якому вже на день останньої зупинки знаходилось 2 відмітки про складання відносно останнього протоколів про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП. На підставі цього ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, однак він відмовився. ОСОБА_3 наголосив на тому, що йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, однак він не захотів його проходити тому і відмовився.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на тому, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому підлягає поверненню на дооформлення. Крім того, зазначив, що ОСОБА_3 працівники патрульної поліції не пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння.

При цьому, доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 вимогам ст.256 КУпАП, на думку суду є необґрунтованими, адже як вбачається з розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, при складанні протоколу за ст.130 КУпАП спочатку необхідно проводити перевірку на наявність повторності.

Попри невизнання вини ОСОБА_3, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону районним судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року та вважаються апеляційним судом необґрунтованими.

Із огляду на вищезазначене, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 03 грудня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль