Справа № 428/4637/18
Провадження № 33/782/153/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21серпня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Тополюк Є.В.,

за участю секретаря судового засідання- Магомедова Ш.Х.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

його захисника, адвоката- Мураховського О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Мураховського О.О. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.07.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.07.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою 21.04.2018 року о 21:30 годині водій ОСОБА_2 по вул. Новікова м. Сєвєродонецьк Луганської області керував транспортним засобом марки «Daewoo Nubira», д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, адвокат Мураховський О.О. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушеннями, і взагалі сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2018 року, складеного у відношенні ОСОБА_2, в порушення п. 3 розділу 1 Інструкції, в протоколі не зазначено жодної ознаки алкогольного сп'яніння.

Також захист вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 324 від 21.04.2018 року та протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 120275 від 21.04.2018 року, складених у відношенні ОСОБА_2, треба визнати недопустимими доказами,оскільки підстави для проведення огляду на стан сп'яніння не вказані.

Огляд на стан сп'яніння на місці поліцейським не проведено, присутність двох свідків не забезпечена, відмова від проходження огляду на стан сп'яніння на місці в протоколі не зафіксована, цифровий показник наявності алкоголю в крові не вказаний та не відомий, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не складався, до протоколу не долучався, ОСОБА_2 не вручався. На думку адвоката, якщо б припустити, що у крові ОСОБА_2 при використанні спеціальних технічних засобів, було встановлено наявність алкоголю менш 0,2 або 0,2 проміле алкоголю в крові, то чи був би він у стані алкогольного сп'яніння, згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Відповідь - ні.

Захисник звертає увагу, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а був одразу доставлений до медичного закладу. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про незгоду ОСОБА_2 на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, також відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 взагалі пропонувалося на місці пройти такий огляд. В даному випадку ОСОБА_2 не відноситься до категорії осіб, щодо яких вищевказаними нормативними актами передбачені підстави для проведення огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння на місці затримання. Таким чином, огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Щодо доказів правопорушення надано відеозаписи, які здійснено нагрудними камерами працівниками поліції, захист зазначає, що при перегляді даних відеозаписів не вбачається та не встановлено відомостей, які підтверджують керування ОСОБА_2 транспортним засобом, оскільки на відео файлах зафіксовано, як автомобіль марки «Daewoo Nubira» стоїть та не рухається, тоді як сам факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом не зафіксовано. Таким чином, на думку захисту, факт керування транспортним засобом 21.04.2018 року ОСОБА_2 не знаходить свого підтвердження матеріалами, якими керувався суд при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції не була надана оцінка порушенням, допущених працівниками поліції та медичними працівниками при проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння. Також судом в порушення вимог закону, не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх осіб справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2, його захисника, адвоката Мураховського О.О.,які підтвердили доводи, викладені у апеляційній скарзі, свідка -лікаря ОСОБА_5, який підтвердив факт складення ним висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 21.04.2018 року, але не пам'ятає яким чином це було зроблено, пославшись на те, що він керувався Наказом МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, провівши судові дебати, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вимоги судом першої інстанції виконані не в повному обсязі.

Як вбачається з змісту постанови суду, яку оскаржує захисник ОСОБА_6,адвокат Мураховський О.О., останній в судовому засіданні в суді першої інстанції визнав винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, пояснивши, що дійсно перебував у стані сп'яніння, керував автомобілем, тобто підтвердив зміст протоколу про адміністративне правопорушення серїї БД № 120275 від 21.04.2018 року.

У судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_6 пояснив, що він обмовив собі, що він фактично не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, у лікарні він дув у трубку, але йому не показували чинники. Коли до нього підійшли поліцейські, він знаходився біля автомобіля в той час, коли його напарник ОСОБА_7 пішов до дому за ключами від гаражу. У нього не було технічного паспорту на автомобіль, якій він забув дома. У зв'язку з чим поліцейські просили його принести. Його дружина принесла. Після чого його на автомобілі поліцейського повезли до лікарні на медичний огляд. Дійсно було так, що біля його зупинився один автомобіль з патрульними поліцейськими, а відвіз до лікарні інший автомобіль з патрульними поліцейським.

З змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються доказами, дослідженими судом першої інстанції:

-протоколом серії БД № 120275 від 21.04.2018 року;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.04.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 о 22:30 годин 21.04.2018 року перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційний суд перевіряючи доводи адвоката Мураховського О.О. звернув увагу на таке.

Як вбачається з технічної аудіо запису журналу судового засідання від 13.07.2018 року, правопорушнику ОСОБА_6 суд першої інстанції роз'яснив його права, передбачені ст.268 КУпАП, а саме його право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою , оскаржити постанову по справі.

Після чого від правопорушника ОСОБА_6 ніяких клопотань не надійшло.

Однак, після того, як суд першої інстанції ухвалив постанову, якою він був визнаний винним, та проти чого він не заперечував у суді першої інстанції, ОСОБА_6 скористався свої правом на правову допомогу та звернувся до адвоката, який склав апеляційну скаргу, що не суперечить вимогам ст.ст.268,294 КУпАП.

Не надійшло він нього особисто ніяких клопотань про допит свідків, які підтвердили би той факт, що він обмовив собі під впливом якийсь обставин, також у суді апеляційної інстанції.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

У зв'язку з чим, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апеляції адвоката Мураховського О.О. про те, що факт керування транспортним засобом 21.04.2018 року ОСОБА_2 не знаходить свого підтвердження матеріалами, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 130 КУпАП. Даний довід апеляційний суд розцінює як намагання ОСОБА_2 уникнення покарання.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає апеляцію адвоката Мураховського О.О. в інтересах правопорушника ОСОБА_2 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 38, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Мураховського О.О. в інтересах правопорушника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 13.07.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області: Є.В. Тополюк