ПОСТАНОВА

Іменем України

12.10.2018 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Степаненко Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Василівського відділення Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, (ІПН НОМЕР_1), який працює керівником СФГ «Тризуб», проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, м . Василівка, вул. Берегова, буд. 1 «а», - за ст.163-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИЛА:

21.08.2018 року, о 12-00 годині, встановлено, що керівником СФГ «Тризуб» ОСОБА_1, не подано платіжне доручення до установи банку по єдиному податку 4 групи, терміном сплати - 30.01.2018 року, чим порушено п. 295.9.2 п. 295.9 ст. 295 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

Крім того, 21.08.2018 року, о 12-00 годині, встановлено, що керівником СФГ «Тризуб» ОСОБА_1, не подано платіжне доручення до установи банку по єдиному податку 4 групи, терміном сплати - 30.06.2018 року, чим порушено п. 295.9.2 п. 295.9 ст. 295 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

В судове засіданні правопорушник не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Суддя вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності правопорушника, що передбачено ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені законодавчі норми та обставини справи, а також докази в їх сукупності, виходячи з принципів законності, обєктивності, справедливості та розумності, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин адміністративної справи, керуючись законом, оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується вищевикладеними доказами.

Крім того, суддя вважає, що зібрані у даній справі та досліджені в судовому засіданні докази являються допустимими, стабільними, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отримані без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та підстав їм не довіряти, не має, як не має й підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_1 та для закриття провадження у справі.

Суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_1М у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 163-2 ч. 2 КУпАП підтверджується наданими матеріалами справи.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 163-2 ч.2 КУпАП України, як неподання платіжного доручення на перерахування належного до сплати податку особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Враховуючи вищевикладене, характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його ставлення до скоєного, сімейний та матеріальний стан, обставини, які обтяжують та помякшують його відповідальність, суддя вважає необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який передбачений санкцією ст. 163-2 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 163-2 ч.2, 279, 280, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч.2 КУпАП України (протокол № 163) та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень у прибуток держави.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-2 ч.2 КУпАП України (протокол № 164) та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень у прибуток держави.

На підставі ст.. 36 КУпАП України остаточно піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень у прибуток держави.

Одержувач: УК у Василівському районі Запорізької області код платежу Р/Р 0044, код платежу 21081100 , , банк одержувача: ГУДКСУ в Василівському районі МФО 813015

Стягнути з ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. (отримувач: Державної судова адміністрація України, Розрахунковий рахунок № 0001банк ГУДКСУ у м.Києві, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106 код за (п.5), Код банку отримувача 820019 класифікації доходів бюджету - 22030106).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_2