П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року

Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А.,за участю особи,яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,його представника адвоката ОСОБА_2,потерпілого ОСОБА_3,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1,працює ТОВ «ВІНІЮР» директором

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2018 року приблизно об 14 годині 25 хвилин ОСОБА_1,керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пр.Моторобудівників 48 в м.Запоріжжі,при зміні напрямку руху не впевнився у безпеці маневру,внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3,чим порушив п.10.1 ПДР України.В результаті ДТП автомобілі пошкоджено, травмованих осіб не має.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1винуватість у порушенні ПДР не визнав та пояснив,що 04.05.2018 року близько 14 години 25 хвилин він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по від вул.Іванова в напрямку вул.Червоної по пр.Моторобудівників в м.Запоріжжі із швидкістю 40-50 км/год,ближче до середини проїзної частини.Маючи намір здійснити розворот,ввімкнув сигнал лівого повороту за 50-70 м.до місця розвороту,перед розворотом зупинився дати дорогу зустрічним транспортним засобам,а попутний автомобіль знаходився позаду на відстані приблизно 200 м.Здійснюючи маневр розвороту та майже повернувши автомобіль,відчув удар зіткнення,звукового сигналу або звуку гальм перед зіткненням чутно не було.Вважає,що винуватцем ДТП є водій ОСОБА_3,який рухався із швидкістю більше 50 км/год,не дотримався безпечної дистанції,почав маневр обгону автомобіля НОМЕР_1 не переконавшись,що водій цього автомобіля не подав сигналу про намір повороту.

При розгляді справи в суді ОСОБА_3пояснив,що 04.05.2018 року близько 14 години 25 хвилин він дійсно керував автомобілем від вул.Іванова по пр.Моторобудівників 48 в м.Запоріжжі,де автомобілі рухаються у дві смуги в кожному напрямку,рухався в лівій смузі руху,із швидкістю від 50 до 60 км/год.Попереду на відстані приблизно 5 м.автомобіль НОМЕР_1,який стояв припаркований біля правого краю проїзної частини,без ввімкнення сигналу повороту,раптово почав рух та маневр розвороту.З метою уникнути зіткнення,ОСОБА_3гальмував та виїхав на смугу зустрічного руху,однак автомобілі зіткнулися та отримали пошкодження.З моменту початку руху автомобіля ««KIA»до зіткнення прийшло близько 2 секунд.Винуватцем ДТП,на його думку,є водій ОСОБА_1,який розпочав маневр розвороту від місця паркування,без ввімкнення сигналу повороту,не переконавшись у безпеці маневру,напевне,не побачив на проїзній частині автомобіля під керуванням ОСОБА_3

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.09.2018 р.провадження у справі відносно ОСОБА_3закрито на підставі ст.247 ч.1 п.1 КпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих учасниками ДТП пояснень,показань свідка,висновку експерта,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1Г.у скоєнні адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження доказами,виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст.124 КпАП України особа несе відповідальність при вчиненні нею як учасником дорожнього руху порушення Правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць,залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

З матеріалів адміністративної справи про ДТП та підтверджуючих ці обставини пояснень водіїв-учасників ДТП встановлено,що зіткнення автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1сталося на проїзній частині пр.Моторобудівників 48 в м.Запоріжжі,на схемі ДТП зафіксовано положення транспортних засобів після зупинки(позначки 1,2),місце зіткнення(позначка 3),відстань до нерухомих обєктів.

До ДТП автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 рухався по пр.Моторобудівників прямо,з подальшим виїздом перед зупинкою на смугу зустрічного руху(позначка 6),автомобіль НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1рухався попереду правіше у попутному напрямку,з подальшою зміною напрямку руху ліворуч перед зупинкою на смузі зустрічного руху(позначка 5).

Оскільки схема ДТП складена безпосередньо на місці ДТП в присутності обох водіїв уповноваженою особою інспектором поліції,підписана без зауважень або доповнень,суддя приймає її до уваги як доказ при винесені постанови.

При розгляді справи в суді свідок ОСОБА_4показав,що був очевидцем ДТП,яка сталася 04.05.2018 року приблизно о 14.25 годині на пр.Моторобудіників ,напроти будівлі,де розташована ТРК «Алекс» в м.Запоріжжі.Він як учасник дорожнього руху,керуючи автомобілем у попутному напрямку з «RENAULT LOGAN» р.н. НОМЕР_3,рухався позаду нього,на відстані приблизно 100 м.Видимість проїзної частини не була обмежена,спостерігаючи на дорожньою обстановкою,він побачив,що попереду автомобіль «KIA»,який стояв біля правого краю проїзної частини,безпосередньо від місця паркування,не ввімкнувши сигнал повороту,одразу почав маневр розвороту на відстані 3-5 м.до автомобіля НОМЕР_2,у цій ситуації уникнути зіткнення було неможливо,хоча водій «RENAULT» намагався з цією метою маневрувати вліво.Зупинившись на місці ДТП,свідок залишив свої контакти ОСОБА_3,надалі з ним телефоном звязалися поліцейські,яким він також пояснив обставини ДТП.

Як встановлено висновком експерта № 428-18 від 13.11.2018 р.,у виниклій дорожній ситуації по варіанту розвитку події за поясненнями водія ОСОБА_1,у його діях невідповідності вимогам п.9.2,9.4,10.1 ПДР не вбачається;по варіанту розвитку подій за поясненнями водія ОСОБА_3та свідка ОСОБА_4,в діях водія ОСОБА_1наявні невідповідності вимогам п.9.2,9.4,10.1 ПДР,невідповідність дій водія ОСОБА_1вимогам п.9.2,9.4,10.1 ПДР знаходиться в причинному звязку з подію ДТП.

Допит свідка ОСОБА_4при розгляді справи в суді відповідає положенням п. 1 та підп. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції, яка відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» щодо права на справедливий та допит свідків обвинувачення і захисту у рівних умовах.

Показання свідка ОСОБА_4обєктивно нічим не спростовані,довіра до них не підірвана,зацікавленості у справі не встановлено,вони за змістом узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_3,прийняти до уваги судовим експертом при проведенні дослідження.

Інших доказів на час розгляду справи судді не надано.

При оцінці усіх досліджених доказів суддя дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1Г.у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення по ст.124 КУпАП,оскільки досліджені докази,які логічні,послідовні,не містять протирічть,є достатніми у своїх сукупності для висновку про вчинення ОСОБА_1тих дій,які ставляться за провину,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».

Враховуючи,що протокол про адміністративне правопорушення містить виклад обставин ,які знайшли своє підтвердження іншими доказами, сам факт вчинення ОСОБА_1діяння,яке ставиться йому у провину,розумних сумнівів не викликає,тому зазначений протокол також приймається до уваги як доказ винуватості ОСОБА_1

Згідно ст.247 п.7 КУпАП, справа підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, тобто по закінченню 3-х місяців з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи, що на момент розгляду адміністративної справи в суді закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, суддя доходить висновку, що провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись ст.ст. 38,124, 247 п.7, 283, 284 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 по ст. 124 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою,яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником,потерпілим,його представником протягом десяти днів з дня вручення постанови до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_5 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А. Галущенко