1Справа № 335/7028/18 3/335/1115/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про притягнення до адміністративної відповідальності

02 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя районного суду м. ЗапоріжжяОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого інженером ТОВ «ОСОБА_4Т.Д., проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2018 року о 00 годині 44 хвилин, в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, буд. 133, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом «ЗАЗ ОСОБА_4», державний номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Алкотестер Драгер 6820». Результат огляду позитивний, 2,52 % проміле, тест № 483. Водія відсторонено від керування транспортного засобу шляхом передачі автомобіля тверезому водієві ОСОБА_5 Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «А» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого діяння визнав, суду пояснив, що керував автомобілем після вжиття алкогольних напоїв, оскільки був занепоєний хворобою матері, яка не відповідала на його дзвінки, і віз їй ліки, оскільки на той час мати хворіла, а таксі на виклики не приїхало.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснив, що інкриміноване ОСОБА_2 адміністративне праворушення було вчинене останнім в стані крайньої необхідності, а тому просив провадження у справі закрити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 130 КпАП України, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як передбачено пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 217750, тестуванням до протоколу; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_7; розпискою; довідкою підсистеми «Адмінпрактика» НАІС ДДАІ МВС тавідеозаписом з нагрудних камер спостереження працівників УПП у м. Запоріжжі.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, асаме керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 стверджував, що інкриміноване йому правопорушення було вчинене ним в стані крайньої необхідності, оскільки він керував автомобілем після вжиття алкогольних напоїв та був за непоєний хворобою матері, яка не відповідала на його дзвінки, та якій він віз ліки, оскільки на той час остання хворіла.

Відповідно до ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника ,до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженнями. При цьому слід виходити з того, що усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне, тобто таке правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Відповідно до положень ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушеннями, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам, свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Однак суд зауважує, що ОСОБА_2 знаючи про хворий стан здоровя своєї матері, яка згідно наданої довідки від 30.04.208 року хворіла на ОРВІ, повинен був передбачити виниклу ситуацію, та убезпечити себе від вчинення правопорушення, а тому суд не вважає, що в даній ситуації ОСОБА_2 діяв у стані крайньої необхідності.

При визначенні адміністративного стягнення суд враховує конкретні обставини по справі, ступень суспільної небезпеки правопорушення, а також характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан.

Обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, судом враховуються в силу вимог статті 33 КУпАП.

Отже, із врахуванням усіх обставин вчинення правопорушення, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, що буде згідно ст. 23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в дусі додержання законів, а також запобіганнявчиненню нових правопорушень як самим ОСОБА_8, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 18, 21, 22, 33, 40-1, 130, 245, 252, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.О. Макаров