ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., за участю прокурора - Мацегори В.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Гуменного Т.З., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, який надійшов з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який працює головним державним інспектором митного поста «Харків-аеропорт» Харківської митниці ДФС, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, -

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 348 від 10.08.2018, ОСОБА_1, згідно з наказом Харківської митниці ДФС № 06-о від 24.12.2014, в порядку переведення з Харківської митниці Міндоходів, був прийнятий на роботу до Харківської митниці ДФС з 25.12.2014 на посаду головного державного інспектора митного поста «Харків-аеропорт» Харківської митниці ДФС.

У відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб'єктом декларування.

Згідно відомостей реєстраційного картки транспортного засобу «НІС ГСЦ - Національна автоматизована інформаційна система Головний сервісний центр МВС України», 17.04.2018 ОСОБА_1 зареєстрував на своє ім'я автомобіль марки DACIA LOGAN, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, підстава реєстрації - НОМЕР_2, загальна вартість транспортного засобу становить 89 903,38 гр.

Однак, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 несвоєчасно подав повідомлення про суттєву зміну у майновому стані, а саме, 29.05.2018, зазначивши вартість а дату набуття у власність 90 363 гр.

В зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що вартість набутого ОСОБА_1 транспортного засобу становила 89 903, 38 гр., що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме, станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1762 гр., тобто, перевищує 88100 гр. (а.с. 1-9).

Прокурор в судовому засіданні підтримав складений протокол, просив накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Гуменний Т.З. заперечували проти протоколу, просили закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виклали також письмово позицію у справі (а.с. 91-96, 97-103, 115-121, 163-165). Зазначали, зокрема, про невідповідність протоколу Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженій Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Також вважали необхідним для визначення вартості автомобіля спеціальні знання. Вказували про суперечливі дані в протоколі в цій частині як 89 903, 38 гр. та 90 363 гр. просили повернути з вказаних підстав до УЗЕ в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України адміністративний матеріал для доопрацювання. Крім того, зазначали про відсутність умислу ОСОБА_1 на несвоєчасне подання відповідних відомостей, що необхідно довести органом, який склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Вказана позиція висвітлена в роз'ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією" від 22.05.2017, Конституційним Судом України в рішенні від 06.10.2010 (права № 1-27/2010). Крім того, вказували, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилася виключно працівниками Управління захисту економіки в Харківській області, при цьому, в матеріалах, наданих до суду УЗЕ в Харківській області, відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно нього, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки УЗЕ в Харківській області ДЗЕ та інше. Вважають, досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, що вказує на недопустимість доказів у справі, зібраних працівниками поліції. Також посилалися на правові позиції, викладені в постанові Касаційного адміністративного суду від 11.04.2018, справа № 814/886/17 та у рішенні Верховного Суду від 26.03.2018, справа № 800/513/17.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що автомобіль Dacia Logan, 2012 року випуску, та його вартість у Декларації про суттєві зміни у майновому стані вносились ним зі слів митного брокера, який займався митним оформленням та реєстрацією автомобілю на підставі укладених з ним договорів 20/03-1 від 20.03.2018. Станом на момент придбання права власності йому не було відома вартість зазначеного автомобілю, з огляду на що, він не міг своєчасно визначити наявність змін у його майновому стані та своєчасно вирішити, чи слід йому надавати декларацію до НАЗК про суттєві зміни. Коли брокер повідомив йому, що вартість його автомобілю складає 90363 грн., він одразу 29.05.2018 вніс відомості до декларації та надав їх до НАЗК. При цьому, ТОВ «Магістраль Автотранзит-Сервіс» та ФОП ОСОБА_6, які займались митним та іншим оформленням його прав на автомобіль, не повідомили йому вчасно ні дату реєстрації автомобіля, ні його вартість. Враховуючи викладене, вважає, що його провини у правопорушенні немає, оскільки йому не була відома вартість автомобілю на момент його реєстрації. Разом з тим, враховуючи що його ринкова вартість складає станом на 01.05.2018 84500 грн., вважає, що він не повинен був його декларувати у якості суттєвих змін у майновому стані.

Просили закрити провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справівідносно ОСОБА_4 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Вимоги ст. 280 КУпАП передбачають з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, зокрема, правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 наказом Харківської митниці ДФС від 24.12.2014 № 06-о від 24.12.2014, в порядку переведення з Харківської митниці Міндоходів, був прийнятий на роботу до Харківської митниці ДФС з 25.12.2014 на посаду головного державного інспектора митного поста «Харків-аеропорт» Харківської митниці ДФС (а.с. 15).

Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

У відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, державні службовці.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб'єктом декларування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, зокрема, що вартістю автомобілю Dacia Logan, 2012 року випуску, та його вартість у Декларації про суттєві зміни у майновому стані вносились ним зі слів митного брокера, який займався митним оформленням та реєстрацією автомобілю на підставі укладених з ним договорів 20/03-1 від 20.03.2018. Станом на момент придбання права власності йому не було відома вартість зазначеного автомобілю, з огляду на що, він не міг своєчасно визначити наявність змін у його майновому стані та своєчасно вирішити, чи слід йому надавати декларацію до НАЗК про суттєві зміни. Коли брокер повідомив йому, що вартість його автомобілю складає 90363 грн., він одразу 29.05.2018 вніс відомості до декларації та надав їх до НАЗК. При цьому, ТОВ «Магістраль Автотранзит-Сервіс» та ФОП ОСОБА_6, які займались митним та іншим оформленням його прав на автомобіль, не повідомили йому вчасно ні дату реєстрації автомобіля, ні його вартість. Враховуючи , що ринкова вартість автомобілю складала станом на 01.05.2018 84500 грн., вважав, що він не повинен був його декларувати у якості суттєвих змін у майновому стані

В ході розгляду справи, з наданих матеріалів справи встановлено, що згідно відомостей реєстраційного картки транспортного засобу «НІС ГСЦ - Національна автоматизована інформаційна система Головний сервісний центр МВС України», 17.04.2018 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на автомобіль марки DACIA LOGAN, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, підстава реєстрації - НОМЕР_2 від 11.04.2018, посвідчення митниці (ЗУ 1389) № НОМЕР_3 від 03.04.2018, вартість транспортного засобу становить 89 903,38 гр. (а.с. 42-43), у зв'язку з чим у ОСОБА_1, як у суб'єкта декларування, виник обов'язок подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування у десятиденний термін, тобто, до 27.04.2018.

В ході розгляду справи ОСОБА_1 надав НОМЕР_2 від 11.04.2018, яка стала підставою для реєстрації права власності на вказаний транспортний засіб за ОСОБА_1, у якій вартість транспортного засобу дійсно зазначена як 89 903,38 гр. (а.с. 82). При цьому, з вказаної декларації судом достовірно встановлено, що декларантом вказаного транспортного засобу був не ОСОБА_1, а ТОВ «МАГІСТРАЛЬ АВТО ТРАНЗИТ СЕРВІС», про що зазначено в п. 14 НОМЕР_2 від 11.04.2018 (а.с. 82).

Дійсно, згідно Разового договору про надання послуг № 20/03-1 від 20.03.2018, між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено вказаний договір, за умовами якого Виконавець - ФОП ОСОБА_6, на підставі замовлення здійснює надання Замовникові - ОСОБА_1, послуг, пов'язаних із консультуванням щодо митного оформлення вантажу, а Замовник приймає вказані послуги та сплачує їх вартість в повному обсязі. Зокрема, згідно договору, замовнику надається консультаційна послуга, вартість - 6250,00 гр. Згідно п. 4 договору, виконавець здійснює надання послуг особисто чи із залученням ним третіх осіб (а.с. 167).

Також ОСОБА_1 надано до суду Разовий договір про надання брокерських послуг № 20/03-1 від 20.03.2018, за умовами якого ОСОБА_7 та ТОВ „МАГІСТРАЛЬ АВТО ТРАНЗИТ СЕРВІС" уклали цей договір, враховуючи, що Виконацеь має право на провадження діяльності митного брокера, на підставі Дозволу на провадження митної брокерської діяльності, право здійснення посередницької діяльності митного брокера Серія АА № 000177 від 27.11.2015. За договором, Виконавець проводе митне оформлення товарів, а замовник сплачує вказану вартість послуг митного брокера (а.с. 168).

З пояснень ОСОБА_1, та наданих даних встановлено, що вартість транспортного засобу була визначена саме митним брокером , а не ОСОБА_1

В подальшому, після отримання вказаних даних в повному обсязі, ним було вчинено всі необхідні дії на здійснення декларування зміни майнового стану, у зв'язку із заявленою митним брокером вартістю транспортного засобу як 89 903,38 гр. При цьому, згідно Висновку про результати аналізу та розрахунку ринкової вартості майна при виконанні робіт з оціночної діяльності, оцінювач - суб'єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 572/16 від 26.07.2016, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 744 від 06.12.2003) надав висновок, згідно якого імовірна ринкова вартість автомобіля марки DACIA, моделі LOGAN, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на 01.05.2018 складала 84 500 гр. (а.с. 140-162).

Умислу, направленого на приховання свого майнового стану та порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», у ОСОБА_1 не було.

Більш того, вказані пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з матеріалами справи, наданими в ході розгляду справи (а.с. 82, 167, 168, 140-162).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Зважаючи на те, що законом в диспозиції статті не визначені наслідки несвоєчасного подання декларації, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. На таку позицію вказала судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22.05.2017, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. З суб'єктивної сторони правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, може бути вчинено тільки умисно.

Дана стаття КУпАП є бланкетною, а склад правопорушення формальний.

Суб'єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Отже, автором протоколу не враховано, що суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння, наприклад, через необережність, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивна сторона - має активну форму прояву .

Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника про відсутність у нього умислу на несвоєчасне подання декларації про зміну майнового стану заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи.

Окрім цього, під час розгляду справи не було встановлено мотивів ОСОБА_1 на несвоєчасне подання декларації про зміну майнового стану.

Однак, відповідним органом не надано суду доказів на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Встановлені судом обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а відповідно - суб'єктивної сторони правопорушення, що є обов'язковим елементом складу адміністративного правопорушення. Вказаний висновок суду підтверджується матеріалами справи.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина як одна із складових елементів адміністративного правопорушення і надані працівниками поліції матеріали не свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (EUT. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Європейським судом з прав людини активно використовується стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішенння ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв'язку, суддя прийшов до висновку про те, що вони не дають можливості дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства щодо додаткових заходів здійснення фінансового контролю за встановлених судом обставин.

Виходячи зі змісту ст. ст.7, 254 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись також правовою впевненістю згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Муратова С.О.