Справа № 303/5202/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22.12.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвоката ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. без конфіскації транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

За постановою суду ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він, 11.08.2018 о 08 год. 20 хв. здійснював на транспортному засобі марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 перевезення пасажирів в кількості 10 чоловік по маршруту Чехія-Україна без одержання ліцензії, яка передбачена п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення ІІ «0005436 від 11.08.2018, направленням на перевірку №000208 від 06.08.2018.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нову про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає у звязку з провадженням господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Стверджує, що матеріали справи не містять будь яких доказів на підтвердження того що він здійснював господарську діяльність, повязану з наданням послуг з автоперевезення, регулярність, тривалість діяльності та отримання від такої діяльності прибутку. Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не може рахуватися безумовним доказом.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 про підтримання апеляційної скарги, дослідивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальність у її вирішенні, з'ясував обставини неповно та без всебічної юридичної оцінки, що призвело до прийняття ним необґрунтованого рішення.

Вказуючи, що вина ОСОБА_2 підтверджена даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення серії ІІ №0005436 від 11.08.2018, направленням на перевірку №00208 від 06.08.2018, суд не мотивував, які саме фактичні дані вони підтверджують з урахуванням нормативних актів та диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП.

Положенням ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом ( крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до п.14.1.36 ст.14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» від 02.03.2015 р. №222-V111, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Під час апеляційного розгляду цієї справи не встановлені об'єктивні дані на підтвердження того, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1, здійснював оплатне перевезення пасажирів, в тому числі за маршрутом Чехія - Україна та водночас без наявності відповідної ліцензії. Пояснень тих осіб, які знаходилися в транспортному засобі під керуванням ОСОБА_2 , та який був зупинений працівниками Укртрансбезпеки у Закарпатській області у м. Мукачево на 774 км дороги Київ-Чоп, у справі немає.

Отже, матеріали справи не містять доказів, які б об'єктивно підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Тільки сам протокол про адміністративне правопорушення, у якому не зазначено які саме докази підтверджують факт перевезення громадян оплатно, тобто здійснення ним господарської діяльності та направлення відповідальних працівників для здійснення рейдової перевірки на конкретних відрізках автомобільної дороги, яке підтверджує право зупинки транаспортних засобів, на що зіслався суд першої інстанції, є недостатніми доказами вчинення правопорушення.

З урахуванням викладеного, апеляційниий суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З наведених підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню як винесена з порушенням норм матеріального права та є необгрунтованою, а провадження в справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВ И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2018 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.164 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: