Провадження №3/752/713/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Чернівці, громадянина України, одруженого, тимчасово непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,

до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених частинами 1 і 2 статті 1727 КУпАП, -

встановив:

У грудні 2017 року до Голосіївського районного суду м. Києва з Управління захисту економіки у м. Києві Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли для розгляду матеріали відносно ОСОБА_1, які постановою суді від 20.12.2017р. об'єднані в одне провадження (справи № 752/26901/17, № 752/26903/17, № 752/26905/17, № 752/26908/17, № 752/26910/17, № 752/26912/17, № 752/26916/17, № 752/26919/17, № 752/26921/17, № 752/26922/17, № 752/26923/17, № 752/26924/17, № 752/26925/17, № 752/26926/17, № 752/26927/17, № 752/26928/17).

Згідно з даними вищезазначених матеріалів, ОСОБА_1 з 11.11.2014 року перебував на посаді генерального директора Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» був посадовою особою юридичної особи публічного права, на якого поширюється дія наведеного Закону.

ОСОБА_1 інкримінується те, що він, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог пп.1-2 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Науки, 57, 29.01.2016 року, 29.02.2016 року, 29.03.2016 року, 29.04.2016 року, 31.05.2016 року, 29.06.2016 року, 23.08.2016 року, 27.10.2016 року, реалізовуючи свої повноваження генерального директора юридичної особи публічного права щодо матеріального заохочення працівників, не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та не повідомив Міністерство інфраструктури України про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час підписання та прийняття наказів щодо ОСОБА_2, яка є його матір'ю, тим самим вчинив правопорушення, передбачені частинами 1, 2 ст.1727 КУпАП.

Справа неодноразово призначалася до розгляду, але у зв'язку із неявкою особи, яка притягається до відповідальності, присутність якої відповідно до вимог КУпАП є обов'язковою, розгляд не відбувався.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Корзаченко В.М., посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, просили суд закрити провадження у даній справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП, не розглядаючи справу по суті.

Прокурор Сотченко М.М. проти клопотання не заперечував. Зазначив, що строки притягнення до відповідальності дійсно сплили.

Представник управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України в судове засідання не з'явився.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Норма п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Встановлення зазначених у ст.247 КУпАП юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи може свідчити про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно норм статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, інкриміновані ОСОБА_1 дії відбулися у період с 29 січня по 27 жовтня 2016р., виявлені 18.12.2017р., отже, навіть на час надходження протоколів до провадження судді, минуло більше ніж три місяці з дня їх виявлення.

За правилами п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ч.3 ст. 38, п.7 ч.1 ст.247 279, 280,283,п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження по об'єднаній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених частинами 1 і 2 статті 1727 КУпАП закрити, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку, встановленого на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко