Справа № 408/719/18-п
Провадження № 33/782/149/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року м. Сєвєродонецьк Луганська область

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Тополюк Є.В., при секретарі Ворошилової Н.О. розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Біловодського районного суду Луганської області від 14.03.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою на ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень з конфіскацією товару, також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 гривні 40 копійок.

Згідно постанови, 05.02.2018 року о 15:00 годині ОСОБА_2 намагався перемістити через лінію розмежування зони АТО ноутбук «Asus» vivobook модель X542U вартістю 21 549, 00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Біловодського районного суду Луганської області від 14.03.2018 року. Клопотання про поновлення строку обґрунтовано тим, що копію постанови суду він отримав після 19.06.2018 року, після того як звернувся з відповідною заявою до суду. Хоча він і був присутній при розгляді адміністративного матеріалу в суді, копію повного тексту йому в той день не вручали. Окрім факту, що постанова не була вручена у день винесення і оголошення, отримати постанову він також не міг, оскільки проживає у м. Луганськ, який на даний час є тимчасово непідконтрольною України територією, відтак поштові відправлення туди не доставляються. Раніше подати апеляційну скаргу не міг, оскільки подача апеляційної скарги яка б відповідала вимогам ст. 294 КУпАП, неможлива без повного тексту постанови.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову Біловодського районного суду від 14.03.2018 року по справі скасувати повністю, а провадження у справі закрити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що згідно Переліку товарів, дозволених для переміщення через лінію зіткнення , затвердженого Наказом Міністерства з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо перемішених осіб України від 24.03.2017 року № 39 до особистих речей громадян може бути віднесено один переносний (стаціонарний) персональний комп'ютер і периферійне обладнання та приладдя до нього, флеш-карти - не більше трьох штук. Зазначає, що всі документи на ноутбук та чеки його купівлі в нього є, та їх копії він надавав суду. Таким чином, спроба переміщення ним ноутбука не є порушенням Порядку переміщення товарів до району або з району проведення АТО.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_2 звертає увагу суду на той факт, що представниками Управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Луганській області не дотримано вимог ст. ст. 254-255 КУпАП. А саме, працівниками управління йому не було вручено другий екземпляр протоколу.

ОСОБА_2 у судове засідання апеляційного суду не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду його апеляційної скарги. Заяви про перенос розгляду його апеляційної скарги не надійшло, а тому апеляційний суд вважає за можливим розглянути його апеляційну скаргу за його відсутністю, враховуючи, що його права не будуть порушені.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення особи.

Дослідивши матеріали справи, оголосивши пояснення ОСОБА_2, які містяться у постанові суду, яку він оскаржує, зміст клопотання його про поновлення строку на апеляційне оскарження та зміст апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Згідно ч.ч.7,8 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2)скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3)скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4)змінити постанову.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як убачається з матеріалів справи, постанову Біловодського районного суду Луганської області від 14.03.2018 року ОСОБА_2 отримав 19.06.2018 року, про що в матеріалі адміністративного провадження є рекомендоване поштове повідомлення з підписом «Клепаков» (а.с. 33), скарга подана 19.06.2018 року, тобто в межах строку апеляційного оскарження.

У зв'язку із зазначеним, на думку апеляційного суду, необхідно поновити строк на подання апеляційної скарги, оскільки він пропущений з поважних причин.

Що ж стосується розгляду апеляційної скарги по суті, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів даної справи, судом у порушенні вказаних вище вимог Закону не з'ясовані обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про те чи було ОСОБА_2 вчинено вказане адміністративне правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_2 суду пояснив, що купив сину на день народження, яке в грудні місяці, ноутбук вартістю 20 тисяч гривень, так як обіцяв йому. Не знав, що на таку вартість переносити техніку забороняється. Всі документи на ноутбук та чеки на його придбання він надавав до суду.

Відповідальність за ст. 204-3 КУпАП наступає за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції.

Пунктом першим Постанови КМУ від 01 березня 2017 року №99 «Про затвердження Порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції (далі - Порядок), передбачено, що цей Порядок визначає правовий режим переміщення товарів, у тому числі тих, що визнані в установленому порядку гуманітарною допомогою, до району або з району проведення антитерористичної операції (через лінію зіткнення та/або в її межах) та поширюється на фізичних осіб і суб'єктів господарювання, які здійснюють такі переміщення.

Пунктом дев'ятим цього Порядку встановлено, що фізичні особи здійснюють переміщення товарів у ручній поклажі та /або супроводжуваному багажі автомобільним транспортом за переліком та обсягом (вартість, вага, кількість), що затверджується МТОТ.

Наказом Міністерства з питань тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб від 24 березня 2017 року № 39 "Про затвердження Переліку та обсягу товарів, дозволених для переміщення до/з гуманітарно-логістичних центрів та через лінію зіткнення", встановлені такі обсяги товарів (крім особистих речей та підакцизних товарів), що переміщуються фізичними особами: через лінію зіткнення з неконтрольованої території на контрольовану територію та у зворотному напрямку - товари, сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10 000 гривень та сумарна вага не перевищує 75 кг на одну особу. Цим же Наказом передбачений Перелік товарів, які можуть бути віднесені до особистих речей громадян, зокрема до якого відноситься переносний (стаціонарний) персональний комп'ютер - не більше однієї одиниці і периферійне обладнання та приладдя до нього; флеш-карти - не більше трьох штук.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції передчасно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-3 КУпАП.

Перевіривши всі докази в їх сукупності, які були досліджені судом першої інстанції, апеляційний суд вважає, що висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 порушення порядку переміщення товарів до району проведення антитерористичної операції, не відповідає дійсності, є помилковим.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що до Переліку та обсягів товарів, дозволених для переміщення до/ з логістичних центрів та через лінію зіткнення, затвердженого Наказом МТОТ від 24.03.2017 року № 39 вносилися зміни 11.04.2017 року та 27.09.2017 року. Так, абзац четвертий пункту 4 був викладений у новій редакції, у якої було зазначено, що фізичні особи, що прямують через лінію зіткнення з неконтрольованої території до гуманітарно -логістичних центрів , мають право переміщувати особисті речи відповідно до Переліку в обсягах , визначених в Переліку.

У Переліку зазначено, що переносний (стаціонарний) персональний комп'ютер - не більш однієї одиниці і периферійне обладнання та приладдя до нього можуть бути віднесені до особистих речей громадян.

Суд першої інстанції мотивуючи прийняте рішення, звернув лише увагу на вартість особистої речі ОСОБА_2, що на думку апеляційного суду, виходячи з змісту вищенаведених нормативно-правових документів у випадку з ОСОБА_2 значення не має.

Апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.204-3 КУпАП, виходячи з того, що у суді було встановлено, що намагався він перемістити особисту річ, а не товар.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вказаного вище, постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-3 КУпАП на підставі п.1.ч.1 ст.247 КУпАП.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, як обґрунтована.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Біловодського районного суду Луганської області від 14.03.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-3 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Біловодського районного суду Луганської області від 14.03.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 204-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень з конфіскацією товару - скасувати.

Провадження по справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений у ОСОБА_2, ноутбук «Asus» vivobook модель X542U вартістю 21 549, 00 грн., повернути останньому.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області Є.В. Тополюк