АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/729/18 Справа № 203/1270/18 Головуючий у 1 й інстанції - Казак С. Ю. Доповідач - Коваленко В.Д.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Дніпро

суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі, за участю: ОСОБА_2, її представника адвоката ОСОБА_3, та з іншого боку представників ДФС Ревуки М.А., Юркевич О.Ю., Козій І.М., Романенко І.М., апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її представника - адвоката ОСОБА_3, на постановусудді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, працюючої ТОВ «Стронгенр систем», брокером-декларантом, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, раніше до адміністаритивної відповідальності не притягувалась

яку визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою, ОСОБА_2, було визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1 512 328, 49 гривень з конфіскацією предмету правопорушення - «акрилових полімерів у первинних формах та катіоактивний флокулянт», загальною вагою нетто 20 000 кг, загальною вартістю 1 512 328,49 грн., за протоколом про порушення митних правил №0065/11000/18 від 06.03.2018 року та протоколом про порушення митних правил №0066/11000/18 від 06.03.2018 року, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

При обставинах викладених в постанові судді першої інстанції, 07 грудня 2017 року в зоні діяльності Львівської митниці ДФС із Швейцарії від компанії «САРІТАL EQUIPMENT TECHNOLOGI AG» (Thurgauerstrasse 117, 8152 Glaffpark (Optscon) office 529, Switzerland), відповідно до контракту від 09.08.2017 року №SC-008 та доповнення до нього від 09.08.2017 року №2, укладених з ТОВ «ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «СВЯТО-ВАРВАРИНСЬКА», згідно товаросупровідних документів: рахунку-фактури від 24.11.2017 року №MN0921.17-2, CMR від 05.12.2017 року №000311, у вантажному автомобілі р/н AA1946MX/KN2289P на адресу ТОВ «ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «СВЯТО-ВАРВАРИНСЬКА» було переміщено товар - «акрилові полімери у первинних формах та катіоактивний флокулянт», загальною вагою нетто 20 000 кг, загальною вартістю 1 512 328 грн. 49 коп.

11.12.2017 року вказаний товар на підставі ДКД від 06.12.2017 року №110000000/2017/930993 доставлено в зону митного контролю м/п «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС.

Того ж дня, декларант ТОВ «Стронгер сістем» ОСОБА_2 подала до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ «40 ДЕ», зареєстровану за №UA110150/2017/227617 та товаросупровідні документи на зазначені вище товари. Серед інших товаросупровідних документів на товари, до митного оформлення в електронному вигляді було подано CMR від 05.12.2017 року №000311 з відбитком штампу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області «Санітарно-епідеміологічний контроль здійснено» з реєстраційним номером №3795 від 11.12.2017 року, що свідчило про факт проходження санітарно-епідеміологічного контролю.

На запит митниці листом Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 13.12.2017 року №6.1/18197 повідомлено, що «санітарно-епідеміологічний контроль» акрилових полімерів у первинних формах та катіоактивних флокулянтів, які надійшли на адресу ТОВ «ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «СВЯТО-ВАРВАРИНСЬКА» за CMR від 05.12.2017 року №000311, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області не проводився, а за реєстраційним номером №3795 зареєстровано 01.12.2017 року здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару іншому підприємству.

Районний суд в постанові вказав, що ОСОБА_2 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст.483 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї:

- ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю, на її думку, в її діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вважає постанову незаконною, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки в її діях немає об'єктивної, субєктивної сторони.

Зазначила, що згідно наявних у матеріалах справи документів, товар був ввезений на митну територію України 07.12.2017, саме з цієї дати почався митний контроль імпортованого товару, а 11.12.2017 вона подала електронні митні декларації типу ІМ 40 ДЕ за №№ UA 110150/2017/227617 та UA 110150/2017/227618 та товаросупровідні документи до них, в тому числі і СМR з начебто підробленими печатками СЕС. Однак, зазначені митні декларації не були оформлені і вже, 22.12.2017 нею були відкликані за заявами.

Апелянт зазначає, що митниця надала дозвіл на відкликання електронних митних декларацій типу ІМ 40 ДЕ за № № UA 110150/2017/227617 та UA 110150/2017/227618 та відкликання митних декларацій відбулося, а тому нею 22.12.2017 було подано нові декларації на цей же товар №№ UA 110150/2017/229038 та UA110150/2017/229039. До цих декларацій було додано СМR з належною відміткою про проходження санітарно-епідеміологічного контролю на підставі висновків санітарно-епідеміологічної експертизи від 20.12.2017 за № № 602-123-20-3/40061 та 602-123-20-3/40062, згідно яких ввезений товар за СМR № № 000311 та 000333 відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України.

На її думку, декларантом було задекларовано, а митницею оформлено спірний товар без приховування від митного контролю, оскільки митний контроль спірного товару розпочався 07.12.2017 та закінчився після повного митного оформлення та отримання всіх дозволів контролюючих органів (в тому числі дозволів СЕК) 22.12.2017. Після цього товар було випущено з митниці.

Вважає, що складення 06.03.2018 інспектором Бабченко В.В. протоколів про порушення митних правил було неправомірним та безпідставним, оскільки саме Митниця надала можливість та час здійснити повне проходження СЕК та здійснила митне оформлення на підставі дійсних документів і дозволів про проходження санітарно-епідеміологічного контролю 22.12.2017, на її думку суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, а в її діях були відсутні ознаки порушення митних правил та шкідливі наслідки діяння, але суд прийшов до помилкових висновків, та не врахував, що на момент складання протоколів про порушення митних правил СЕК та пропущений спірний вантаж був вже проведений на законних підставах.

Вважає, що суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, коли винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє, усвідомлює та має на меті приховати товар від митного контролю шляхом подання підроблених документів.

На її думку, суд першої інстанції невірно встановив наявність умислу у ОСОБА_2 на вчинення адміністративного правопорушення у зв'язку з тим, що вона особисто як декларант не проводила СЕК товару, а також те, що такий контроль відбувся у незначний проміжок часу, що мало б викликати у неї об'єктивні підозри.

Зазначила, що вона відкликала декларацію та самостійно пройшла цей санітарно-епідеміологічний контроль. Згідно з висновками ДСЕЕ від 20.12.2017 р. № 602-123-20-3/40061 та № 602-123-20-3/40062, вони були видані після аналізу «наданої заявником документації».

Враховуючи викладене, вважає, що суд першої інстанції помилково послався на необхідність відібрання зразків продукції для проходження санітарно-епідеміологічного контролю, та поклав відсутність цієї обставини в обгрунтування винуватості ОСОБА_2, адже такий контроль було пройдено лише на підставі наданої документації.

Крім цього, на її думку діючим законодавством не заборонено при здійсненні митного оформлення товарів вдаватися до послуг посередників, котрі мають більший досвід та можуть швидше пройти той чи інший етап розмитнення. Саме тому, ОСОБА_2 скористалась послугами ОСОБА_8 Крім того, він є довіреною особою власника товару - ТОВ «ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «СВЯТО-ВАРВАРИНСЬКА», яке й уповноважило ОСОБА_2 звернутися за його послугами. Це, зокрема, підтверджується тим, що згідно з платіжними дорученнями № 2347 та № 2348 від 19.12.2017 р. його послуги були оплачені саме ТОВ «ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «СВЯТО-ВАРВАРИНСЬКА». У зв'язку з цим, вважає безпідставним твердження суду в постанові про те, що ОСОБА_8 не був уповноважений власником товару на проведення СЕК, як того вимагає Тимчасове положення, і покладення цього висновку в основу обвинувачення.

Вказала, що в матеріалах справи є акти приймання-передачі наданих послуг, рахунки на оплату, платіжні доручення про оплату наданих послуг, що свідчить про його реальність.

Крім того, вказує що вона не знала та не могла знати про підробленість штампу СЕК на СМР, та добросовісно розраховувала на його дійсність. Вона не є експертом, щоб мати можливість відрізняти такі речі. Після того, як вона дізналась про підробленість штампу, вона двічі зверталась до поліції з відповідними заявами, які є в матеріалах справи, та не приховувала цього факту.

Вважає, що судом першої інстанції її притягнуто до відповідальності з порушенням строків передбачених ст. 467 МК України, оскільки подання начебто підроблених документів здійснено декларантом 11.12.2017, а судом першої інстанції її притягнуто до адміністративної відповідальності 30.05.2018, тобто з порушенням строку, передбаченого ст. 467 МК України.

На її думку, судом першої інстанції було незаконно відхилено клопотання сторони захисту про допит свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які були понятими при відібранні експериментальних зразків штампів Держпродспоживслужби, а також призначення експертизи штампів на СМR.

Вважає, що працівники митниці на момент митного оформлення 22.12.2017 року правомірно дійшли висновку про відсутність складу митного правопорушення, його малозначність, тому і здійснили митне оформлення та випуск товару у вільний обіг.

Крім того, зазначила, що вона добровільно 13.12.2017 року надала інспектору Бабченко СМR № № 000311 та 000333, оскільки не знала та могла знати про те, що відмітки про проходження СЕК підроблені. А тому, наявність умислу в діях ОСОБА_2 відсутні.

На її думку, митницею не враховано її майновий стан. Вона має середньомісячний дохід 3 240 гривень, та виховує неповнолітнього сина, рухоме та нерухоме майно в неї відсутнє.

В запереченні:

- представники Дніпропетровської митниці ДФС заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, просили залишити її без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Вважають, що ОСОБА_2 здійснила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України акрилових полімерів у первинних формах та катіоактивних флокулянтів вартістю 1 512 328, 49 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме CMR від 05.12.2017 № 000311 в електронному вигляді, з відбитком штампу - Державної Служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області «Санітарно-епідеміологічний контроль здійснено» з реєстраційним номером № 3795 від 11.12.2017, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 Митного кодексу України.

Стосовно відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, а саме об'єктивної сторони складу адміністративно правопорушення представники митниці зазначили, що ввезений на адресу ТОВ «ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «СВЯТО-ВАРВАРИНСЬКА» товар був заявлений до митного оформлення в режимі імпорт. Для завершення заявленого митного режиму та випуску товару у вільний обіг необхідно сплатити всі митні платежі та виконати всі передбачені митні формальності, серед яких, в даному випадку, є проходження щодо товару санітарно-епідеміологічного контролю.

Зазначили, що на підставі пункту 3.1. Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 09.10.2000 .N 247 «Про затвердження Тимчасового порядку проведення державної санітарно-гігієнічної експертизи» державній санітарно-епідеміологічній експертизі підлягають об'єкти, визначені в статті 11 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 №4004-ХІІ, якщо щодо них раніше не проводилася експертиза і власник об'єкта чи вповноважена ним особа не мають діючого позитивного висновку на цей об'єкт.

Зазначили, що склад правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України є формальним, а тому не передбачає настання шкідливих наслідків вчиненими протиправними діями.

На їх думку, що звіт про проходження вказаного виду контролю разом з актами про надання послуг та оплаченими рахунками ОСОБА_2 отримала через кілька годин після направлення нею електронних копій СМE від 05.12.2017 № 000311 та № 000333 від 5.12.2017 вона повинна була усвідомлювати та передбачати можливість настання негативних наслідків.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку ОСОБА_2 та її адвоката ОСОБА_3, які прохади задовольнити апеляційну скаргу постанову скасувати та закрити провадження, передствників ДФС та митниці, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. А згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Але районний суд вказних вимог Закону не дотримався.

ОСОБА_2 інкриміновано те, що вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів, чим вчинила порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст.483 Митного кодексу України.

Як видно з пояснень ОСОБА_2, товар був ввезений на митну територію України 07.12.2017, саме з цієї дати почався митний контроль імпортованого товару, а 11.12.2017 вона подала електронні митні декларації типу ІМ 40 ДЕ за №№ UA 110150/2017/227617 та UA 110150/2017/227618 та товаросупровідні документи до них в тому числі і СМR з начебто підробленими печатками СЕС. Однак, зазначені митні декларації не були оформлені і вже, 22.12.2017 були відкликані за заявами ОСОБА_2. Митниця надала дозвіл на відкликання електронних митних декларацій типу ІМ 40 ДЕ за № № UA 110150/2017/227617 та UA 110150/2017/227618 та відкликання митних декларацій відбулося, а тому декларантом ОСОБА_2 22.12.2017 було подано нові декларації на цей же товар №№ UA 110150/2017/229038 та UA110150/2017/229039. До цих декларацій було додано СМR з відміткою про проходження санітарно-епідеміологічного контролю на підставі висновків санітарно-епідеміологічної експертизи від 20.12.2017 за № № 602-123-20-3/40061 та 602-123-20-3/40062, згідно яких ввезений товар за СМR № № 000311 та 000333 відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України.

Далі декларантом було задекларовано, а митницею оформлено спірний товар без приховування від митного контролю, оскільки митний контроль спірного товару розпочався 07.12.2017 року та закінчився після повного митного оформлення та отримання всіх дозволів контролюючих органів (в тому числі дозволів СЕК) 22.12.2017 року. Товар після митного оформлення було випущено та його використано на вказані фабриці.

Вказане об'єктивно свідчить про відсутність у ОСОБА_2 умислу на порушення митних правил, адже вона не знала про те, яку було поставлено печатку СЄК, а після того як їй стало про це відомо, то зразу подала відповідні заяви до митниці, та належно оформила CMR, звернулась з 2 заявами до поліції і товар було оформлено та випущено у вільний обіг, ще задовго до складання протоколу про адміністративне правопорушення- 06.03.2018р..

Вказані дії ОСОБА_2, підтверджені відповідними документами, а тому в її діях не вбачається об'єктивних ознак вчинення адміністративного правопорушення.

В ході апеляційного перегляду постанови встановлено, що ОСОБА_2 добровільно 13.12.2017 року надала інспектору Бабченко СМR № № 000311 та 000333, оскільки не знала про те, що відмітки про проходження СЕК підроблені. Умислу на порушення митних правил вона не мала. Також вона пояснила, що ще до складання протоколу відкликала СМR.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що в її діях були відсутні ознаки порушення митних правил та шкідливі наслідки діяння, та прийшов до помилкових висновків, та не врахував, що на момент складання протоколів про порушення митних правил, СЕК спірного вантажу був вже проведений на законних підставах,заслуговують на увагу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, коли винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє, усвідомлює та має на меті приховати товар від митного контролю шляхом подання підроблених документів.

ОСОБА_2, не була повідомлена, що ОСОБА_8 неналежно виконав доручення, а коли взнала, то відразу відкликала декларацію та самостійно пройшла цей санітарно-епідеміологічний контроль. Згідно з висновками ДСЕЕ від 20.12.2017 р. № 602-123-20-3/40061 та № 602-123-20-3/40062, вони були видані після аналізу «наданої заявником документації».

ОСОБА_2 не знала про підробленість штампу СЕК на СМР, та добросовісно розраховувала на його дійсність. Вона не є експертом, щоб мати можливість відрізняти такі речі. Після того, як вона дізналась про підробленість штампу, вона двічі зверталась до поліції з відповідними заявами про необхідність внесення даних до ЄРДР, які є в матеріалах справи, та не приховувала цього факту.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутня як суб'єктивна так і об'єктивна сторона правопорушення.

Є також слушною думка ОСОБА_2, що діючим законодавством не заборонено при здійсненні митного оформлення товарів вдаватися до послуг посередників, котрі мають більший досвід та можуть швидше пройти той чи інший етап розмитнення. Саме тому, ОСОБА_2 скористалась послугами ОСОБА_8 Крім того, він є довіреною особою власника товару - ТОВ «ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «СВЯТО-ВАРВАРИНСЬКА», яке й уповноважило ОСОБА_2 звернутися за його послугами. Це, зокрема, підтверджується тим, що згідно з платіжними дорученнями № 2347 та № 2348 від 19.12.2017 р. його послуги були оплачені саме ТОВ «ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «СВЯТО-ВАРВАРИНСЬКА». Отже саме ОСОБА_8 е був уповноважений власником товару на проведення СЕК.

В матеріалах справи є наявними акти приймання-передачі наданих послуг, рахунки на оплату, платіжні доручення про оплату наданих послуг, що свідчить про його те, що ОСОБА_8 діяв за дорученням.

Відповідно до ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді в суді першої інстанції даної адміністративної справи, вище вказані обставини не були з'ясовані в повному обсязі, що призвело до хибного висновку постанови судді, про наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи. Вказане є підставою для скасування постанови суду.

Крім цього колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що мотивувальна частина постанови не відповідає вимогам Закону. Так з мотивувальної частини постанови суду видно, що судом фактично не встановлено, що саме вона скоїла та в чому ж саме винна ОСОБА_2, оскільки мотивувальна частина ухвали починається з тексу: «До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 …» та далі «Як зазначено в протоколах, 07.12.2017 року в зоні діяльності Львівської митниці ДФС…». Тобто текст викладення мотивувальної частини не вказує на те, що ж саме було встановлено судом та в чому полягає винна ОСОБА_2. Вказане порушення вимог Закону є суттєвим.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч.1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2018 року, якою ОСОБА_2, визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1 512 328, 49 гривень з конфіскацією предмету правопорушення, - скасувати

Постановити нову, якоюОСОБА_2 визнати невинуватою у вчиненні порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, а провадження по даній справі закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

Суддя : В.Д. Коваленко