АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 603/220/18Головуючий у 1-й інстанції Іванчук В.М.
Провадження № 33/789/252/18 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

з участю: апелянта ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Монастириського районного суду від 05 липня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Монастириського районного суду від 05 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП та у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп..

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 09.04.2018 року біля 03 год. 55 хв., перебуваючи по вул.Шевченка м.Монастириська Тернопільської області та керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з.НОМЕР_1, вчинив злісну непокору вимозі поліцейського під час виконання ним службових обов'язків, а саме, на вимогу працівника поліції відмовився зупинити автомобіль, після чого чинив опір, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 09.04.2018 року о 03 год. 40 хв. у м.Монастириська по вул.Шевченка, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду на місці зупинки та у медичному закладі категорично відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Монастириського районного суду від 05 липня 2018 року та закрити провадження у справі в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв'язку з відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП незаконно, оскільки суд неповно та необ'єктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі.

Вказує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки складеному відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, у якому вказане нечітке та невірне формулювання суті правопорушення та не зазначено способу ним відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

Стверджує, що в протоколі не зазначено факт пропонування йому працівниками патрульної поліції проходження огляду на стан сп'яніння в передбаченому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків та факт його відмови від проходження такого огляду.

Крім цього, вважає, що порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп'яніння підтверджується відсутністю в матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан сп'яніння.

Вказує на різницю в часі між складанням щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та часом вчинення адміністративного правопорушення.

Посилається на безпідставне неврахування судом як доказу перебування його у тверезому стані на момент зупинки транспортного засобу - результатів медичного огляду, який він пройшов самостійно у той же день у медичному закладі.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 09.04.2018 року серії АП2 №545557 інспектором СРПП №2ПП Монастириського ВП ТВП УНП в Тернопільській області майором поліції Шуя В.С. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 09.04.2018 року о 03.40 год. по вул. Шевченка у м.Монастириська транспортним засобом марки "ВАЗ 21070", д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння: зокрема з явними ознаками різкого запаху алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належними доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп'яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився пройти тест на визначення ступеня алкогольного сп'яніння в установленому Законом порядку у медичному закладі. Свідок ОСОБА_4 також зазначила, що ОСОБА_1 поводив себе агресивно, у нього були явні ознаки перебування у стані алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю із ротової порожнини та неадекватна поведінка.

Свої пояснення свідки подали 09 квітня 2018 року письмово.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп'яніння, його дії та ознаки сп'яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Безпідставними є посилання апелянта на порушення працівниками поліції процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року передбачено процедуру складання протоколу та вимоги щодо його змісту, які були повністю виконані працівниками поліції, зокрема вказано ознаки алкогольного сп'яніння у водія та відмову водія пройти огляд на стан сп'яніння, крім того, вказаною Інструкцією не передбачено імперативної вимоги щодо місця складання протоколу.

Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення для проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки огляд ОСОБА_1 не проводили в медичному закладі у зв'язку з його відмовою.

Відповідно до п.6 розділу IX вказаної Інструкції з у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому, твердження апелянта про те, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є належними доказами у справі, оскільки вони не були присутніми при зупиненні водія, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вказані свідки запрошені працівниками поліції безпосередньо в медичному закладі для підтвердження факту відмови водієм від проходження огляду на стан сп'яніння, відповідно до вимог п.6 розділу IX вищевказаної Інструкції.

Посилання апелянта на порушення поліцейськими процедури проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, а саме відсутності пропозиції проведення огляду на місці події не є підставою для скасування рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи наявні та досліджені судом першої інстанції докази відмови його від проходження огляду у медичному закладі, крім того, в суді апеляційної інстанції апелянт підтвердив, що відмовився пройти огляд на стан сп'яніння.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що судом безпідставно не взято до уваги висновок лікаря щодо результатів медичного огляду від 09 квітня 2018 року, який правопорушник пройшов самостійно після складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду зафіксований у протоколі, у визначеному законом порядку медичний огляд не проводився, а дані, отримані ним за результатами самостійного проходження медичного огляду, не є належним доказам в силу вимог ст.251 КУпАП.

Таким чином, посилання апелянта на порушення під час оформлення працівниками поліції адміністративних матеріалів та його права на захист є необґрунтованими. Жодних заяв, зауважень, скарг, при складанні протоколів та після, ОСОБА_1 не подавав, в матеріалах адміністративної справи, будь-які дані про те, що дії працівників поліції визнано неправомірними - відсутні.

Усі інші доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі належним чином не підтверджені, тому не є підставою для скасування постанови суду.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34,36 КпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КупАП,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Монастириського районного суду від 05 липня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан