Справа № 750/4818/18 Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/795/347/2018
Категорія - ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його представника - адвоката ОСОБА_2,

прокурора - Карася В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 9 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець с. Сокиринці, Срібнянського району, Чернігівської обл., проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у дохід державного бюджету у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу землеробства, інженерно-технічного забезпечення, безпеки праці управління розвитку агропромислового виробництва та продовольчої безпеки Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА, будучи державним службовцем, посада якого відповідно до ст. 6 Закону України «Про державну службу» відноситься до посад категорії «В», тобто у відповідності до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-УІІ від 14 жовтня 2014 року він є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, у десятиденний строк не повідомив НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані шляхом внесення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднення на офіційному веб-сайті НАЗК інформації про суттєві зміни у майновому стані, у зв'язку з отриманням 18 квітня 2017 року доходу в розмірі 203 170 грн. 51 коп. від продажу рухомого майна - транспортного засобу Wolkswagen Passat, 2001 року випуску, тобто в сумі, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (80 000 грн.), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог законодавства про повне та всебічне дослідження всіх обставин справи і місцевим судом безпідставно надано перевагу доказам обвинувачення над доказами захисту. Вважає, що суть показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було викривлено судом та їх показання не були спростовані прокурором в судовому засіданні, зокрема, що вони допомагали йому вносити дані в декларацію. Апелянт зазначає, що судом не дано належної оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, в якому, після того як йому було надано копію останнього, були внесені зміни, що, на його думку, свідчить про порушення вимог ст. 254 КУпАП та про недопустимість його як доказу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника -адвоката ОСОБА_2 та особу, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, які висловились на підтримання вимог викладених в поданій апеляційній скарзі, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов'язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу директора Департаменту агропромислового розвитку Чернігівської ОДА № 36-к від 01.09.2015 «Про призначення на посади працівників Департаменту агропромислового розвитку», ОСОБА_1 з 01 вересня 2015 року було призначено на посаду головного спеціаліста відділу землеробства, інженерно-технічного забезпечення, безпеки праці управління розвитку агропромислового виробництва та продовольчої безпеки вказаного департаменту та відповідно до Закону України «Про державну службу» присвоєно 9 ранг державного службовця в межах категорії «В». Тобто, ОСОБА_1 у відповідності до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року являється суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією.

Згідно ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, суб'єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1, 18 квітня 2017 року він отримав дохід в розмірі 203 170 грн 51 коп від продажу рухомого майна - транспортного засобу Wolkswagen Passat, 2001 року випуску.

Упродовж періоду часу з 00:00 год. 19.04.2017 по 24:00 год. 28 квітня 2017 року у ОСОБА_1 виник обов'язок повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані.

Станом на 18 травня 2018 року, дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не повідомив НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані у зв'язку з отриманням доходу, не вніс до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та не оприлюднив на офіційному веб-сайті НАЗК інформацію про суттєві зміни у майновому стані.

За таких обставин, апеляційні доводи про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення апеляційним судом визнаються необґрунтованими.

Твердження апелянта про те, що він здійснював реальні кроки для подачі повідомлення НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані у зв'язку з отриманням доходу при допомозі свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та вважав, що вніс вказані зміни до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування об'єктивно жодними доказами у справі не підтверджені.

Натомість, як вбачається з скріншоту головної сторінки особистого кабінету ОСОБА_1 на сайті НАЗК, останнім подавалися лише дві декларації про доходи: за 2016 та 2017 роки, а свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні місцевого суду лише повідомили, що ОСОБА_1 намагався заповнити зміни до декларації, але вони не були очевидцями їх подачі, тобто, про успішну подачу вони свідчать лише зі слів ОСОБА_1, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про викривлення місцевим судом показань свідків не можуть бути визнані обґрунтованими.

Поважних причин, через які ОСОБА_1, об'єктивно не зміг би виконати обов'язок, встановлений ЗУ «Про запобігання корупції» суду наведено не було та не надано документальних доказів, які б засвідчували б наявність таких фактів.

Крім того, у своєму поясненні від 15 травня 2018 року ОСОБА_1 повідомив, що причиною неподання ним декларації про суттєві зміни у майновому стані був його емоційний стан та заклопотаність при зборі коштів на лікування батька, у зв'язку з чим він не надав належної уваги необхідності її подання, але інформацію про доходи він зазначив у декларації за 2017 рік.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що вказані пояснення були ним написані на вимогу слідчого, апеляційним судом розцінюється як намагання останнього уникнути відповідальності, оскільки вказаний доказ містить первинні пояснення ОСОБА_1 з приводу обставин, які є предметом даного судового провадження.

Відносно аргументів апелянта про відмінність протоколу про адміністративне правопорушення, що міститься у матеріалах справи, від врученої йому копії, то з цього приводу слід зазначити, що вказані обставини не містять суттєвої інформації, яка впливає на об'єктивне вирішення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, крім того, вказані виправлення у протоколі належним чином завірені.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, постанова судді суду першої інстанції є законною і обгрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі апелянтом, суддя апеляційного суду не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 9 липня 2018 року , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч ст. 172-6 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач