КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, його захисника - адвоката Волошановського Р.М. та прокурора Панафеди Н.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Згідно постановиОСОБА_1, перебуваючи на посаді провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим порушив ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року (з відповідними змінами).

Так, на підставі наказу Фонду №290-к від 09.10.2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду.

Наказом Фонду № 450 від 14.12.2016, який є юридичною особою публічного права (адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців,17), ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та суб'єктом, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 29 грудня 2016 року під особистий підпис ознайомився з вимогами ст. 45-52-1 Закону, ст. 172-6 КУпАП, та попереджений про необхідність отримання електронного цифрового підпису з метою виконання вимог фінансового контролю, в тому числі в частині необхідності подачі повідомлення про суттєві зміни у майновому стані з 1 січня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК). Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

14 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, ціна якого складає 149 000 грн., тобто ОСОБА_1 було набуто право власності на майно (авто), що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, що свідчить про суттєву зміну майнового стану, внаслідок чого у ОСОБА_1 виник обов'язок повідомити НАЗК упродовж періоду часу з 00:00 год. 15.06.2017 по 23:59 год. 24 червня 2017 року про суттєві зміни у майновому стані.

Проте, ОСОБА_1, в порушення ч. 2 ст. 52 вказаного Закону, будучи обізнаним про обов'язок подання повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, подав зазначені зміни лише 20.10.2017 року, тобто несвоєчасно без поважних причин, чим вчиним адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Волошановський Р.М., вважаючи постанову суду незаконною, та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, наявним у справі матеріалам і фактичним обставинам, які не були дослідженні судом першої інстанції, просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2018 року та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, не з'ясував всіх обставин, які згідно приписів ст. 280 КУпАП, підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема не перевірив, чи не закінчились на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Також вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією №53 від 12.02.2018 року, датою виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, є 08.02.2018 року, тобто дата складання рапорту про встановлення приналежності ОСОБА_1 до суб'єктів відповідальності згідно Закону України &q?'є;Про запобігання корупції&q? ; та виявлення факту вчинення ним правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172 КУпАП. Однак вказане твердження про час виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1, не відповідає дійсності, оскільки усі складові, що описані у зазначеному рапорті, були відомі службовим особам Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в тому числі особі, яка склала вказаний протокол №53 - ОСОБА_4, ще 07.11.2017 року, який в період з травня по листопад 2017 року проводив перевірку щодо іншого факту неповідомлення НАЗК суб'єктом декларування ОСОБА_1 про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання ним доходу у розмірі 1 000 000 грн. від продажу належної йому квартири.

Крім того апелянт звертає увагу, що під час проведення вказаної перевірки до адміністративного матеріалу, крім пояснень ОСОБА_1, запитів і відповідей на них з додатками, та інших документів, ОСОБА_4 було приєднано роздруківку з результатами пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій, з якої вбачається, що ОСОБА_1, придбавши 14.06.2017 у гр. ОСОБА_3 легковий автомобіль «CITROEN С1», 2008 року випуску, вартістю 149 000 грн., повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в своєму майновому стані лише 20.10.2017, тобто із порушенням встановленого законом десятиденного строку. Однак з невідомих причин, ОСОБА_4 не було надано оцінку цим діям ОСОБА_1 щодо несвоєчасного повідомлення ним НАЗК про суттєві зміни у майновому стані за вказаним фактом.

На переконання апелянта, оскільки інформація про суттєві зміни у майновому стані у зв'язку із придбанням легкового автомобіля «CITROENС1» за 149 000 грн. була отримана на сайті НАЗК 07.11.2017 року, строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення даного правопорушення минули 07.02.2018 року.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Волошановського Р.М. на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, тобто суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, зобов'язаний виконувати вимоги фінансового контролю, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону, зокрема подавати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані з 1 січня 2017 року у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.

14 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, ціна якого складає 149 000 грн., тобто ОСОБА_1 набув у власність майно (авто), вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, що свідчить про суттєву зміну майнового стану, при цьому упродовж періоду часу з 00:00 год. 15.06.2017 по 23:59 год. 24 червня 2017 року, тобто у десятиденний строк з моменту придбання майна, ОСОБА_1 не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, здійснивши таке повідомлення.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 не заперечував той факт, що після укладання 14.06.2017 року договору купівлі-продажу транспортного засобу, ціна якого складала 149 000 грн., він упродовж встановленого законом десятиденного строку з моменту придбання майна не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, здійснивши таке повідомлення лише 20.10.2017 року.

Крім того наголошував, що вказана у протоколі інформація щодо несвоєчасного повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані була відомаслужбовим особам Департаменту захисту економіки Національної поліції України, в тому числі особі, яка склала відносно нього протокол від 12.02.2018 року - головному оперуповноваженому ДЗЕ НП України ОСОБА_4, ще 07.11.2018 року, а тому днем виявлення даного правопорушення слід вважати саме цю дату.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що суд першої інстанції належним чином перевірив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно ОСОБА_1 щодо порушення ним вимог фінансового контролю та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та на законних підставах наклав на нього адміністративне стягнення.

Так, відповідно до положень ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Правовими підставами для складання протоколу про адміністративне правопорушення є наявність достатніхданих, які у своїй сукупності вказують на вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, є дата закінчення десятиденного строку з моменту придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року.

Фактичниммоментом виявлення правопорушення слід вважати час надання інформації на запит органів, що протидіють корупції, тобто цей строк пов'язується з часом повідомлення про певні факти, які у своїй сукупності свідчать про вчинення особою адміністративного корупційного правопорушення.Зібравши докази, необхідні для притягнення особи до відповідальності за порушення вимог фінансового контролю, уповноваженою особою складається протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення на підставі зібраних матеріалів перевірки.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції пройшли передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки моментом виявлення вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАПв даному випадку є дата складання рапорту оперативним працівником УОР ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_4 про виявлення ним правопорушення, пов'язаного з корупцією, вчиненого ОСОБА_1, складеного на підставі попередньо проведеної перевірки, а саме 8 лютого 2018 року.

Таким чином, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на сукупності досліджених доказів, а тому постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2018 року є законною та обґрунтованоюі підстави для її скасування та закриття провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

Під час апеляційного розгляду справи порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Волошановського Р.М., подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/172/2018 Категорія: ч.2 ст. 172-6 КУпАП

Головуючий в суді апеляційній інстанції - Сілкова І.М.