Дата документу Справа № 317/2873/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/2873/18 Головуючий в 1 інст. Громова І.Б.
Провадження №33/807/150/18 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_2 та його захисника адвоката Майсак В.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 17 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 27.08.2018 р. гр. ОСОБА_2 о 03-00 год. на а/д Харків - Сімферополь М-18 301 км, керував транспортним засобом «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння ( запах алкоголю з ротової порожнини, порушена координація рухів, млява мова). Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що з постановою суду не згодний у повному обсязі та вважає її незаконною, необґрунтованою та винесеною з грубим порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що всупереч вимогам ст. 268 КУпАП справа розглянута за його відсутністю, чим було порушено право на захист. Висновок суду про доведеність вини зроблений без дотримання суддею вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, тобто без всебічного повного і об'єктивного дослідження всіх обставин та доказів в сукупності. Так, судом не зазначено який саме протокол суд вивчав - його серію та номер, дату його складання, не вказаний зміст протоколу. Суд не вказав, який саме диск досліджувався судом, номер та об'єм вказаного диску, коли та ким він був виготовлений, яким чином був досліджений вказаний диск та зміст переглянутого відеозапису із зазначенням часу подій, які зафіксовані на переглянутому відео. Також, відповідно до вимог закону повинен був викликати та допитати свідків по справі про відомі їм обставини справи, попередивши їх про відповідальність передбачену законом. Наразі суд проігнорував вказані вимогу закону та послався як на доказ на письмові пояснення свідків. Крім того, судом не зазначено прізвище якого саме водія направляли на огляд з метою виявлення стану сп'яніння, та, не зазначена дата та час вказаного «Направлення» і що саме доводить існування вказаного «Направлення». Насправді, він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичній установі, а навпаки просив проїхати до медичного закладу для проходження відповідних аналізів. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення відносно нього був сфальсифікований працівниками поліції. Звертає увагу, що копію протоколу йому не було вручено, з його змістом не знайомий, пояснень в письмовому вигляді не надавав, з правами передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП не ознайомлювали. Зазначає, що він працює, має сім'ю та взагалі не вживає алкоголь, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Просить постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавшиОСОБА_2 та його адвоката Майсак В.О. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 071850 від 27.08.2018 року (а.с. 1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння відносно ОСОБА_2 від 27.08.2018 р. та актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, згідно якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду (а.с. 4, 5), письмовими поясненнями ОСОБА_6 щодо доставлення автомобіля на стоянку (а.с. 6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду з метою виявлення стану сп'яніння на місці зупинки за допомогою спеціального приладу Драгер та в медичному закладі (а.с. 7,8), рапортом поліцейського від 14.09.2018 р. (а.с. 7), та даними відеофіксації (а.с. 9).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, не дивлячись на наявність в протоколі відомостей щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про дату судового розгляду, призначив іншу дату розгляду справи та направив судову повістку на неповну адресу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В оскаржуваній постанові суддя зазначив …. До суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання», тобто особа відмовилась від отримання поштової кореспонденції… Однак суд не звернув увагу, що на конверті, який повернувся до суду працівник Укрпошти зазначив «на Гоголя, 4 квартир немає» (а.с. 12) та ухвалив постанову за відсутності належно повідомленого про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_2

Разом з тим, апеляційний суд права передбачені ст. 268 КУпАП ОСОБА_2 поновив шляхом поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду та виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_2 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов'язана виключно із волевиявленням особи і, апелянт реалізував зазначені права при апеляційному розгляді.

З цього приводу додатково слід зауважити на наступному.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На думку суду апеляційної інстанції доводи скаржника стосовно того, що судом не зазначено серію, номер, дату складання протоколу та його зміст безпідставні, оскільки в даній постанові зазначено серію і номер протоколу, дату його складання, а також всі обставини даного правопорушення.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не вказано номер і об'єм диску, зміст відеозапису та відомості щодо «направлення» не заслуговують на увагу, оскільки зміст оскаржуваної постанови відповідає положенням ст. 283 КУпАП.

Зауваження апелянта, що свідки не викликались в судове засідання, не можуть бути взятими до уваги, оскільки відображені письмові пояснення свідків (а.с.7,8) поряд із оглянутим відеозаписом не викликають сумнівів у їх дійсності.

Доводи скарги, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки просив проїхати до медичної установи спростовуються даними відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, а обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення повністю підтверджуються цими відеозаписами.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи відносно ОСОБА_2, порушень при їх складанні не виявлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 071850 від 27.08.2018 року, складений належною особою, він містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, а тому посилання апелянта, що протокол відносно нього сфальсифікований працівниками поліції необґрунтовані.

Крім того, ні ОСОБА_2 ні його адвокатом у судовому засіданні апеляційного суду не надано даних про те, що дії працівників поліції стосовно фальсифікації протоколу були оскаржені в установленому порядку.

Також, апеляційний суд звертає увагу, що з протоколом ОСОБА_2 був ознайомлений, права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП йому роз'яснені, про що він засвідчив особистим підписом, тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними.

Твердження про невручення ОСОБА_2 копії протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджені матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Постанову судді на постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 17 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник