ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5794/18 Головуючий в 1 інст. - Галущенко Ю.А.
Провадження № 33/807/210/18 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючий водієм ТОВ «Епіцентр», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 22.09.2018 року о 20 год. 40 хв. керував автомобілем «ІЖ 21251» р.н. НОМЕР_1 по вул. Гоголя, 18 в м. Запоріжжі з явними ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана постанова суду не містить реального опису обставин, встановлених під час розгляду справи, що суперечить ст.283 КУпАП, висновки суду, викладені в постанові, спрощено ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджуються всіма обставинами справи.

Під час перегляду відеодиску, було встановлено що на ньому перебуває 4-ри файли з відео. Даний факт свідчить що відео було вчинене не безперервно (про що справедливо зазначено судом), а отже, підручний відео прилад який застосовувався 22.09.2018 року інспектором не мав технічної можливості працювати в автоматичному режимі, інакше відеоматеріал містився би в одному файлі а не в чотирьох. Чотири файли свідчать про штучне монтування відео інспектором. Факт монтування доводиться, не співпадінням часу при переключеннях з одного відео на інше, розташуванням його авто в іншому місці на останньому відео.

Таким чином, посилання суду на ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», щодо отримання відео за допомогою автоматичної фото і відео техніки, є необґрунтованим. Крім того, доказів реєстрації та сертифікації використаного відео приладу, згідно Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», інспектор не надав, а суд вдався до припущень законності його застосування. Також, вказаний відео прилад, не може бути доказом в справі в контексті ст. 251 КУпАП, з тих же підстав не автоматичності фіксації.

Крім того, на всіх 4-х відеофайлах міститься гучний фоновий шум, через який не має можливість почути що відбувається на відео. Відмови від огляду на стан сп'яніння, та факту роз'яснення йому його прав на відео не має. Моменту руху його авто на відео немає, коли до нього підійшов інспектор він стояв біля авто, за кермом він не сидів. Інспектор підійшов до нього о 20.31 годині, та о 20.32 годині в його авто почав складати протокол. Під час складання свідків не було.

Суд необґрунтовано визнав протокол серії БР № 076094 доказом, враховуючи що в нього було внесено додаткові записи щодо нівелювання порушень ст. 266 КУпАП, допущених інспектором з приводу порядку відсторонення від керування. Належне направлення на огляд, саме для виявлення наркотичного сп'яніння, йому не видавалось, внаслідок чого він не зміг його б пройти за документами, виготовленими інспектором вже після складання протоколу.

Вислухавши в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2, який не заперечував проти розгляду його апеляційної скарги без участі його захисника - адвоката Рогальського В.М., підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Згідно з абз. 3,5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався, оскільки встановив, за яких обставин було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення, у його вчиненні, проаналізував докази у їх сукупності та зробив їм належну оцінки.

Так, вина ОСОБА_2, у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 076094 від 22 вересня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя), від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, відповідно до якого огляд не проводився у зв'язку з відмовою ОСОБА_2 (а.с. 4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили що ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився (а.с. 5-6); письмовим рапортом інспектора вз. 2 р. 2 б. 2 УПО в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Сорокіна В.С., який пояснив, що під час несення служби за порушення п. 2.9 «в» ПДР України, було зупинено транспортний засіб «ІЖ 21251» р.н. НОМЕР_1, під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, не природна блідість обличчя), від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 8).

Зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що 22.09.2018 року під час несення служби по вул. Гоголя, 18 в м. Запоріжжі екіпажем патрульної поліції за порушення п.2.9 «в» ПДР України був зупинений автомобіль «ІЖ 21251» р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, виявленим працівником поліції під час спілкування з водієм, що було підставою для вимоги працівників поліції ОСОБА_2 пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану наркотичного сп'яніння у медичному закладі з оформленням відповідного направлення до КУ ЗОНД, на що ОСОБА_2 у присутності двох свідків відповів відмовою.

Є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки вони спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та наявним у них вищезазначеним направленням (а.с. 4).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 076094 від 22 вересня 2018 року вбачається, що він складений у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, був підписаний ОСОБА_2 без зауважень, містить його пояснення по суті порушення, відомості, викладені у протоколі, під час розгляду справи в суді не спростовані, тому протокол про адміністративне правопорушення суд приймає до уваги як доказ.

Посилання ОСОБА_2 на те, що після складання протоколу працівник поліції зробив у нього дописку про те, що водій відсторонений від керування шляхом паркування автомобіля, на висновки суду не впливають, оскільки суті фактичних обставин не змінюють та змісту доказів про ці обставини не спростовують.

Досліджений відеозапис не є безперервним, проте на ньому чітко зафіксовано відмову ОСОБА_2 у присутності свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об'єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов'язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/5794/18