ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4660/18 Головуючий в 1 інст. - Наумова І.Й.
Провадження № 33/807/221/18 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Мельнікова В.Є., справу за апеляційною скаргою адвоката Мельнікова В.Є. на постанову судді Комунарського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він, будучи вже притягнутим на підставі постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 26 серпня 2018 року о 10 год. 35 хв. в м. Запоріжжя по вул. Чумаченка 12, керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат Мельніков В.Є. просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що між ОСОБА_2 та співробітниками поліції стався конфлікт, тому ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у зв'язку з недовірою до співробітників поліції, після чого останніми було застосовано до ОСОБА_2 адміністративне затримання, а після звільнення ОСОБА_2 відразу ж самостійно пройшов медичний огляд на стан сп'яніння, що підтверджується актом, який долучений до матеріалів справи.

Крім того, стороною захисту було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, але вказані свідки судом допитані не було.

Також звертає увагу на те, що співробітниками поліції фактично було вчинено кримінальне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, що підтверджується ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2018 року.

Вислухавши захисника ОСОБА_2 - адвоката Мельнікова В.Є., який повідомив, що ОСОБА_2 обізнаний про час та місце розгляду цієї апеляційної скарги та не заперечує проти її розгляду за його відсутністю в судовому засіданні апеляційного суду, підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2018 року про зобов'язання внести відомості до ЄРДР підтверджує факт зловживання співробітниками патрульної поліції своїм службовим становищем, які постійно зупиняють ОСОБА_2, у зв'язку з чим останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння через їх упередженість, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 054061 від 26 серпня 2018 року, відповідно до якого правопорушник керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, відповідно до якого огляд не проводився у зв'язку з відмовою правопорушника (а.с. 7); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які підтвердили що ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився (а.с. 8-9); письмовим рапортом поліцейського 1 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Тимощука В.А., який повідомив, що під час несення служби було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2, який почав вести себе зухвало та виражатись нецензурною лайкою, не виконував законні вимоги поліцейського, в результаті чого до нього були застосовані спеціальні засоби у вигляді кайданок, які були одягнуті о 10 год. 55 хв. та зняті о 11 год. 55 хв., тобто застосовано адміністративне затримання. Під час спілкування з ОСОБА_2 на місці зупинки, у нього було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці), але від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.11); оглянутим судом відеозаписом правопорушення, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі в присутності понятих (а.с. 16).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не допитав свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та поліцейського Тимощука В.А. під час розгляду справи судом першої інстанції на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини у сукупності із доданим до нього відеозаписом події мали місце, тим більше, що сам ОСОБА_2 та його захисник в апеляційній скарзі не заперечують факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Підстав не довіряти письмовим поясненням свідків у суду також не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови правопорушника з боку свідків.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки висновку за результатами медичного огляду.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ, п. 17 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З урахування викладеного, медичний огляд в закладі охорони здоров'я може проводитись лише у присутності поліцейського, а як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду № 3903 від 26 серпня 2018 року, огляд проводився за відсутності співробітника патрульної поліції, і тому доказового значення в даному провадженні не має (а.с. 30).

Суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2018 року підтверджує факт зловживання співробітниками патрульної поліції своїм службовим становищем та їх упередженість по відношенню до ОСОБА_2, і фактично він мав право не проходити огляд на їх вимогу, оскільки зобов'язання слідчого судді внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань жодним чином не свідчить про вчинення злочину співробітниками патрульної поліції, а є лише підставою для початку досудового розслідування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об'єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов'язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення для водіїв - штраф у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Мельнікова В.Є. залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 333/4660/18