Справа № 467/250/18 24.07.2018 24.07.2018 24.07.2018
Номер провадження: 33/784/347/18
Справа № 467/250/18 Головуючий у першій інстанції: Догарєва І.О.
Провадження № 33/784/347/18 Доповідач Апеляційного суду: Коломієць В.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, його захисника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності -ОСОБА_3 - про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено йому стягнення - штраф у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вищевказаної постанови судді, 10 лютого 2018 року о 01 годині 30 хвилин на 112 км. автодороги М-24 водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ЗАЗ - 11022, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожними рота, незв'язна мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_3 03 липня 2018 року через поштове відділення подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що в судовому засіданні 07 травня 2018 року присутній не був через хворобу, тому вказану постанову отримав поштою 22 травня 2018 року. А з 24 травня 2018 року по 25 червня 2018 року знаходився у відрядженні, тому не мав змоги ознайомитись з матеріалами адміністративної справи раніше та направити апеляційну скаргу. 26 червня 2018 року написав заяву про ознайомлення з матеріалами справи, а лише 02 липня 2018 року йому була надана можливість ознайомитись зі справою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 на підтримку клопотання про поновлення строку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в клопотанні, приходжу до висновку, що строк на подачу апеляційної скарги не підлягає поновленню з наступних підстав.

Згідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

Згідно матеріалів провадження, судове рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності було ухвалено 07 травня 2018 року. Апеляційна скарга ним подана через пошту лише 03 липня 2018 року. Тобто, поза межами строку встановленого ст. 294 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_3 належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду справи. Так, на адресу його зареєстрованого місця проживання надсилалась судова повістка про виклик його в судове засідання на 23 березня 2018 року, яку він отримав особисто (а.с. 12). Проте, в судове засідання, призначене на вказану дату, ОСОБА_3 не з'явився, від нього на електронну адресу суду надійшло клопотання з проханням перенести засідання на іншу дату в зв'язку з відрядженням та виїздом за межі області (а.с.17), на підтвердження чого ніяких документів надано не було. В подальшому судовий розгляд відкладався на 03 квітня 2018 року та на 20 квітня 2018 року, однак ОСОБА_3 за повістками про виклик його до суду на вказані дати до поштового відділення не з'являвся, у зв'язку з чим відповідні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с.20, 25). Судову повістку про виклик до суду на 04 травня 2018 року, направлену поштою, ОСОБА_3 також не отримав, відповідне поштове повідомлення повернуте на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с.26), проте аналогічна повістка вручена секретарем ОСОБА_3 в приміщенні суду, де він перебував в зв'язку з розглядом кримінального провадження (а.с. 28). В судовому засіданні 04 травня 2018 року ОСОБА_3 заявив клопотання про надання часу його адвокату для ознайомлення з матеріалами справи та виклику свідків, у зв'язку з чим просив відкласти слухання справи на іншу дату. Дане клопотання було задоволено судом та слухання справи відкладено на 07 травня 2018 року, про що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений розпискою (а.с 29).

В судове засідання 07 травня 2018 року ОСОБА_3 не з'явився, телефонограмою повідомив, що перебуває на лікуванні та просив перенести судове засідання (а.с. 33). На підтвердження вказаних обставин ніяких доказів суду першої інстанції не надав.

Постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності винесена 07 травня 2018 року.

Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови, а не з дня отримання її копії учасниками судового провадження.

Останнім днем для подачі апеляційної скарги на вказану постанову було 17 травня 2018 року, однак, вона була подана 03 липня 2018 року, тобто, поза межами строку, встановленого ст. 294 КУпАП.

Як на поважність причин пропуску вказаного строку ОСОБА_3 посилається на те, що з 07 травня 2018 року по 11 травня 2018 року включно він перебував на амбулаторному лікуванні, про що до апеляційного суду надав листок непрацездатності, виданий Арбузинським районним центром первинної медико-санітарної допомоги. Крім того, посилався на те, що з 24 травня 2018 року по 25 червня 2018 року перебував у відрядженні у м. Запоріжжя, на підтвердження чого надав довідку ФОП ОСОБА_5 від 03 липня 2018 року (без печатки) (а.с. 51).

Проте, в період з 12 травня 2018 року, тобто після одужання та до 24 травня 2018 року ОСОБА_3 мав можливість ознайомитись з матеріалами справи в суді та отримати вказану постанову, однак не скористався цим правом.

Крім того, надана ОСОБА_3 довідка ФОП ОСОБА_5 від 03 липня 2018 року не є належним доказом знаходження апелянта у службовому відрядженні, до того ж відсутні документи про трудові відносини між ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_5

Таким чином, будучи обізнаним про дату та час судового засідання, в якому була прийнята оскаржувана постанова, ОСОБА_3 тривалий час не цікавився наслідками розгляду справи про притягнення його до адміністративні відповідальності, без об'єктивних на те причин, особисто або через свого представника не вчиняв відповідних дій з метою подання апеляційної скарги в передбачений законом строк.

Дата ознайомлення ОСОБА_3 з матеріалами справи не може розцінюватись судом апеляційної інстанції як поважна причина пропуску процесуального строку на оскарження судового рішення.

Отже, апелянтом пропущений десятиденний строк, передбачений на оскарження постанови в справах про адміністративні правопорушення, який починається з дня її винесення, а наведені у клопотанні причини пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв'язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч.2 ст. 294 КпАП, вважаю, що апеляційна скарга із додатками підлягає поверненню ОСОБА_3, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне скарження і у поновленні цього строку відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_3 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07 травня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками невідкладно повернути ОСОБА_3.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Коломієць