Справа № 461/7237/18 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 33/811/279/18 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

правопорушника - ОСОБА_1

представника митниці - Веселівського А.І.,

захисника - адвоката Домашовця Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, працюючого водієм на ФОП ОСОБА_5, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 ч. 1 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 20 509, 65 грн.

Конфісковано в дохід держави 131,4 кг сиру твердого «Paslek do pizzy», 182,6 кг сиру твердого «Kresowe Oko», 84,8 кг сиру твердого «Sernada Radamer», вилучені, згідно протоколу № 5494/20900/18 від 05 вересня 2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 724,94 гривень.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 05 вересня 2018 року о 17 год. 30 хв., прямуючи в Україну з Республіки Польща через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС рейсовим автобусом сполучення «Томашів - Жовква», обравши спрощену зону митного контролю, намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом використання засобів та способів, що утруднюють виявлення, 131,4 кг сиру твердого «Paslek do pizzy», 182,6 кг сиру твердого «Kresowe Oko», 84,8 кг сиру твердого «Sernada Radamer», загальною вартістю 54338,55 грн.

Не погодившись з таким рішенням судді, представник Львівської митниці ДФС Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій вважає висновок суду помилковим та необгрунтованим, а саму постанову незаконною. Зазначає, що судом першої інстанції необгрунтовано застосовано до громадянина ОСОБА_1 розмір штрафу в сумі 20509,65 грн., оскільки згідно службової записки УПМП та МВ від 09 вересня 2018 року загальна вартість переміщуваних гр. ОСОБА_1 товарів становить 54338,55 гривень. Вказує, що місцевим судом при прийнятті до уваги судом квитанції невідомого походження, поданої гр. ОСОБА_1, не з`ясовувалося питання, чи у встановленому законом порядку така отримана і долучена до матеріалів справи.

Просить дану постанову судді відносно ОСОБА_1 скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією даної статті, а саме: штраф у розмірі 54338,55 грн., конфіскувати в дохід держави товари, що були порушенням митних правил, стягнути з громадянина ОСОБА_1 витрати митниці, пов`язані із зберіганням на складі митниці переміщуваного ним товару у розмірі 724,94 гривень.

Заслухавши в судовому засіданні представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, правопорушника ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Домашовця Р.С., які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, згідно зі ст. 486 МК України завданням провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Висновок судді про винність ОСОБА_1у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, тобто у переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і в апеляційній скарзі не заперечується.

Тобто, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки він перемістив товар через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів та способів, що утруднюють його виявлення.

Щодо визначеного ОСОБА_1 розміру стягнення, з яким апелянт не погоджується, апеляційний суд приходить до висновку, що таке накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП та відповідно до санкції ст. 483 МК України.

При цьому, суд врахував характер вчиненого порушення, особу порушника, ступінь його вини.

Доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що суд безпідставно застосував до громадянина ОСОБА_1 розмір штрафу в сумі 20509,65 грн., є необгрунтованим, оскільки згідно фактури № 29W/18/FV, яку представив ОСОБА_1 в судовому засіданні районного суду та на підставі якої він і придбав цей товар в РП, вартість згаданого товару становить 2680,65 польських злотих, що згідно курсу НБУ дорівнює 20509,65 грн., і що фактично відповідає вартості згаданого вище сиру. При цьому, митним органом вартість даного сиру встановлена лише на підставі службової записки інспектора митниці.

А відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України за скоєння такого правопорушення передбачає стягнення (яке є безальтернативним) у виді накладення штрафу розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що при призначенніОСОБА_1 виду та розміру стягнення суд дотримався вимог закону та обрав адміністративне стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

При цьому, слід зауважити, що в описовій частині постанови потрібно зазначити про те, що судом встановлено, що ОСОБА_1 05 вересня 2018 року о 17 год. 30 хв., прямуючи в Україну з Республіки Польща через м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС рейсовим автобусом сполучення «Томашів - Жовква», обравши спрощену зону митного контролю, намагався перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом використання засобів та способів, що утруднюють виявлення, 131,4 кг сиру твердого «Paslek do pizzy», 182,6 кг сиру твердого «Kresowe Oko», 84,8 кг сиру твердого «Sernada Radamer», загальною вартістю 20509,65 грн.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до переконання, що постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_1є законною та обгрунтованою, а тому відмовляє представнику Львівської митниці ДФС Лубоцькому Б.І. в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1- без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.Михалюк