КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/1252/2018 Постанова винесена суддею Смик С.І.
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю прокурора Петрика В.А., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника Луценка І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Кишинів, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працюючого начальником управління Державного космічного агентства України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2, обіймаючи посаду начальника управління організаційної діяльності Державного космічного агентства України, будучи, згідно п.п. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VІІ (далі - Закон № 1700-VІІ), суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону №1700-VІІ, в установлений законом термін, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупцією (далі - НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані - про набуття у власність (придбання) 01.12.2017 року нерухомого майна, вартістю 648 685 грн., а саме - квартири АДРЕСА_1, в десятиденний строк, тобто до 23:59 год. 11.12.2017 року.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду винесеною з порушенням вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, просить її скасувати та закрити провадження, або, у разі визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, змінити постанову і через малозначність правопорушення звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, відповідно до ст. 22 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що зі змісту ч. 2 ст. 172-6 КУпАП видно, що вона є бланкетною адміністративно-правовою нормою, визначення ознак якої наводиться в інших нормативно-правових актах, зокрема, в ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», яка, в свою чергу момент виникнення відповідних зобов'язань пов'язує з: 1) отриманням доходу або 2) придбанням майна.

Разом з тим, придбання ним квартири АДРЕСА_1 має формальні ознаки, визначені в ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», але, як зазначено в протоколі, кінцевий термін повідомлення НАЗК про придбання майна - 23:59 год. 11.12.2017 року, а фактично внесення ним цієї інформації відбулось о 17:54 год. 12.12.2017 року, тобто, період часу, який був ним прострочений, складає всього 17 год. 55 хв.

При цьому, надмірна завантаженість на роботі, яка обумовлена кінцем року - період різноманітних річних звітів та складання планів на майбутній рік, і як начальник управління організаційної діяльності ДКА, він повністю був задіяний у цих робочих процесах, стала причиною неможливості внести зміни до Реєстру НАЗК в робочий час на робочому місці, а зробити це в домашніх умовах також було не можливо через переїзд з однієї квартири до іншої і відсутністю у зв'язку з цим належних умов, в тому числі - відсутністю комп'ютерної техніки, а внесення відомостей до Реєстру НАЗК має здійснюватись тільки в електронному виді.

За таких обставин, вважає, що викладені вище обставини дають підстави для визнання вчиненого ним правопорушення, відповідно до положень ст. 22 КУпАП, малозначним.

Також зазначає, що про наявність у нього на праві приватної власності квартири АДРЕСА_3 він повідомляв у відповідних деклараціях за минулі періоди, і ця обставина визнана органами протидії корупції. Від продажу цієї квартири він виручив 701 653 грн., а нову квартиру придбав за 648 685 грн., тому у даному випадку має місце зміна технічних характеристик одного виду активу - квартири, як місця проживання. За рахунок грошового еквіваленту такого активу відбулась його заміна, а не придбання нової квартири (нового майна), причому грошовий еквівалент нової квартири був значно (на 52 968 грн.) менший, ніж проданої квартири. Тобто, його матеріальний стан певною мірою не покращився, а відтак, внаслідок продажу однієї та придбання іншої квартири він не отримав додаткові блага, у нього лише змінився їх матеріальний вираз - те, що мав у виді однієї нерухомості, став мати у виді іншої нерухомості, але вже у меншому вартісному еквіваленті.

Крім того, в національному законодавстві відсутні норми, які б прямо вказували, що зміна характеристик одного виду активу, ще й в межах його вартості, вважається придбанням нового активу, у даному випадку - квартири.

Отже, виходячи з судової практики ЄСПЛ, враховуючи відсутність у національному законодавстві прямого поширення поняття «придбання майна» у разі зміни характеристик одного й самого матеріального активу, без збільшення його вартості, а значить - і без зміни при цьому обсягу благ, в його діях взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення, тому притягнення його за таких обставин до адміністративної відповідальності є порушенням його прав, а також порушенням завдань, які поставлені як до самого КУпАП, так і до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а як встановлено, 12 грудня 2017 року, тобто за довго до того, як правоохоронним органам стало відомо про вищевикладені обставини, ним у встановленому законом порядку подано повідомлення про продаж квартири АДРЕСА_3 та придбання у власність квартири АДРЕСА_1 в один і той же день - 01.12.2017 року. Ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в постанові не вказано на наявність в його діях прямого умислу на порушення спеціальних обмежень для державних службовців, а також відсутні посилання на докази, які б підтверджували такий умисел, що свідчить про відсутність у його діях наявності вини, як у формі прямого, так і у формі непрямого умислу, та свідчить про протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Між тим, суд першої інстанції, прийшовши до висновку про доведеність його вини у вказаному адміністративному правопорушенні, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, взагалі не мотивував своє рішення, не надав належну оцінку сукупності доказів, яка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи та не спростував його доводи про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вважаючи апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, а постанову суду першої інстанції ухваленою у відповідності до вимог чинного законодавства України, просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ЛуценкаІ.О. на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддя місцевого суду дотримав.

Висновки судді місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованими.

Так, частиною 2 статті 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з пунктом 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, затвердженого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за №959/29089, суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Відповідно до частини 2 Форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, затвердженої Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №961/29091, суб'єкт декларування повинен повідомити про отриманий дохід, якщо його сума перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.

Для кожного випадку отримання доходу або придбання майна подається окреме повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року в сумі 1600 грн.

Отже, відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП у 2017 року настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, якщо ним отримано дохід або придбано майно на суму, яка перевищує 80 000 грн.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 з 01 травня 2016 року переведений на посаду начальника управління організаційної діяльності Державного космічного агентства України, яке є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері космічної діяльності.

Виходячи з положень підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 01.12.2017 року, ОСОБА_2 (Покупець) придбав у ОСОБА_4 (Продавець) у приватну власність квартиру АДРЕСА_1 за 648 685 грн., які повністю сплачені Покупцем Продавцю до підписання вказаного договору.

За таких обставин, саме з 01.12.2017 року у ОСОБА_2 виник обов'язок, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», письмово, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет, повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції у десятиденний строк про зміну у майновому стані, який він не виконав та подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за фактом придбання майна лише 12.12.2017 року о 17 год. 54 хв., тобто наступної доби після дати спливання 10-денного строку на подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

При цьому, за змістом пояснень ОСОБА_2, як наявних в матеріалах справи, так і наданих в судах першої та апеляційної інстанції, він не оспорює факту несвоєчасного подання ним повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, у зв'язку з придбанням квартири АДРЕСА_1, однак вказує, що це порушення було допущене ним через відсутність роз'яснень з цього приводу в Державному космічному агентстві, збіг життєвих обставин та відсутність у нього умислу на приховування відомостей про майно, оскільки про наявність у нього на праві приватної власності квартири АДРЕСА_3 він повідомляв у відповідних деклараціях за минулі періоди, і від продажу цієї квартири він виручив 701 653 грн., а нову квартиру придбав за 648 685 грн., тому у даному випадку має місце зміна технічних характеристик одного виду активу - квартири, як місця проживання, тобто за рахунок грошового еквіваленту такого активу відбулась його заміна, а не придбання нової квартири(нового майна), і відповідно його матеріальний стан певною мірою не покращився, він не отримавдодаткові блага, а лише змінився їх матеріальний вираз.

Між тим, безпідставними є доводи ОСОБА_2 та його захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 суб'єктивної сторони складу правопорушення через його необізнаність з цього питання, а саме - щодо необхідності повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, у зв'язку з відсутністю відповідних роз'яснення з цього приводу в Державному космічному агентстві.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Суб'єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це визначено ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП, незалежно від ознак суб'єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, при цьому обов'язковою складовою складу даного правопорушення є існування об'єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

З матеріалів справи убачається, що з встановленими Законом України «Про запобігання корупції» вимогами та обмеженнями ОСОБА_2 був ознайомлений 22.07.2015 року (а.с. 42), а отже усвідомлював про обов'язок повідомляти у десятиденний термін про суттєві зміни у майновому стані, проте своєчасно не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про придбання у власність нерухомого майна вартістю 648 685 грн., тобто про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Обставин, які об'єктивно могли завадити ОСОБА_2 повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, апелянтом не зазначено та судом не встановлено, а належне виконання суб'єктом декларування в подальшому обов'язку щодо подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, жодним чином не звільняє таку особу від обов'язку виконання вимог ч. 2 ст. 52 Закону України « Про запобігання корупції».

До того ж посилання апелянта про його необізнаність з питання необхідності повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, у зв'язку з відсутністю відповідних роз'яснень у Державному космічному агентстві Україні, не заслуговують на увагу, оскільки, як вже зазначалося вище, ОСОБА_2 було доведено зміст Закону України «Про запобігання корупції», а зміст ст. 52 цього Закону не є складним для сприйняття і зрозумілим для виконання, і тому, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, ОСОБА_2 повинен був вжити усіх заходів для виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», а незнання законів, відповідно до ст. 68 Конституції України, не звiльняє вiд юридичної відповідальності.

Також і твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що в даному випадку не відбулось суттєвих змін у майновому стані, оскільки у даному випадку мала місце зміна технічних характеристик одного виду активу - квартири, як місця проживання, і відповідно його матеріальний стан певною мірою не покращився, він не отримавдодаткові блага, а лише змінився їх матеріальний вираз, не заслуговують на увагу, оскільки у роз'ясненнях до частини 2 Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, затвердженої Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №961/29091, вказано, що суб'єкти декларування повинні повідомляти про об'єкти нерухомості, які вони придбали (набули у власність), якщо їх вартість перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що не поставлено в залежність від умов та обставин придбання (набуття у власність) цього майна.

Тим більше, що в даному випадку придбання (набуття у власність) цього майна відбулось шляхом здійснення двох різних правочинів - продажу квартири АДРЕСА_3 та придбання у власність квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, апеляційні доводи про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення у зв'язку із відсутністю у нього умислу на його вчинення, апеляційним судом визнаються необґрунтованими.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримав вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, правильно встановив усі фактичні обставини справи та дійшов вмотивованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Між тим, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції не в повній мірі врахував відомості про особу ОСОБА_2, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, не має негативних характеристик, розкаявся у вчиненому тане мав наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, про що свідчить та обставина, що відомості про придбання у власність квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 подав із незначним запізненням - 12.12.2017 року о 17 год. 54 хв., тобто наступної доби після дати спливання 10-денного строку на подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Такі обставини, на думку судді апеляційного суду, суттєво знижують суспільну шкоду вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_2 до вказаних дій, а саме - фактичного щирого розкаяння у вчиненому, з урахуванням даних, що характеризують його особу, відсутності суспільної шкідливості його діяння, вважаю можливим застосувати до нього положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення й можливістю обмежитися усним зауваженням.

За наведеним,апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 гривень, - скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП за малозначнітю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження в справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ГорбІ.М.