3/758/6560/18 Категорія 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2018 року об 11 год. 50 хв., ОСОБА_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість, порушення мови, керував автомобілем "Шкода" д.н. НОМЕР_1 на вул. Лугова, 1А, в м. Києві.

Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_1, відмовився в присутності свідків.

Чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До суду ОСОБА_1 не з'явився. У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення , передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається , в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об»єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена повністю та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), письмовими поясненнями свідків, відповідно до яких, в їх присутності ОСОБА_1, відмовився від проходження медичного огляду (а.с. 2). Відео з нагрудної камери поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1, в присутності свідків відмовляється від встановленого порядку проходження медичного огляду.

Аналізуючи докази по справі у їх сукупності, в діях ОСОБА_1, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - повторне протягом року вчинення будь-якого з правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме: відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що винність ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, що при накладенні стягнення враховується особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1, стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такі види адміністративних стягнень, передбачені санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП на думку суду, зможуть виховати правопорушника та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність ОСОБА_1, відповідно до ст. 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_1, відповідно до ст. 35 КУпАП, суд визнає повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу було піддано адміністративному правопорушенню.

Окрім цього, оскільки суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст. ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, 291, 294, 307, 308 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя П. Л. Отвіновський