Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_2 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника Кузьміна Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кузьміна Є.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2018 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 2 серпня 2018 року о 4 годині 03 хвилини ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на вул. Д. Щербаківського в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник Кузьмін Є.О. просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує на незаконність постанови, оскільки суддею було допущено спрощений підхід до розгляду справи, не надано правової оцінки наявним доказам та за опитано ОСОБА_2 Дійсно, його підзахисний відмовився від проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не довіряв приладу. Однак всупереч вимогам ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення ______________________________________________________________________

Справа № 33/824/714/2018 Постанова винесена суддею Хардіною О.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, п.7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, поліцейський не направив ОСОБА_2 для проведення огляду до закладу охорони здоров'я. А тому у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Кузьміна Є.О. і ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_2, про що зазначено раніше; акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому в присутності свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 зафіксовано відмову ОСОБА_2 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків пояснення ОСОБА_2 про те, що він наполягав на проходженні огляду в закладі охорони здоров'я, і доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника.

У відповідності з положеннями ч.ч.3, 6 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Направлення особи для огляду на стан сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Така ж процедура передбачена п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2015 року № 1103, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Пояснення ОСОБА_2 спростовуються відеозаписом, яким зафіксовано, що спочатку він погоджується пройти огляд з використанням приладу "Drager", але після розпакування ним власноручно мундштука заявляє, що не хоче, оскільки поліцейські нібито помазали його спиртом. Потім він декілька разів імітує проходження огляду, що унеможливлює отримання результатів, звинувачуючи в цьому поліцейських, і вимагає доставити його до закладу охорони здоров'я. В подальшому зі змісту зафіксованих розмов між працівником поліції та ОСОБА_2 вбачається, що останній відмовився від проходження огляду і в закладі охорони здоров'я.

Дійсно, при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 заявив, що не відмовляється пройти огляд у закладі охорони здоров'я. Однак вказана обставина не свідчить про недотримання поліцейськими вимог закону, оскільки поведінка порушника беззаперечно свідчила про відмову пройти огляд у будь-який спосіб, а про те, що він наполягає на огляді, ОСОБА_2 зазначив вже після вчинення адміністративного правопорушення та складання щодо нього відповідних матеріалів.

Отже, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_2 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2018 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М.Тютюн