Справа 729/775/18
3/729/204/18 р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 р. суддя Бобровицького районного суду Чернігівської області Бойко В.І,

за участю секретаря судового засідання Шлапак Н.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальсті ОСОБА_1

розглянула матеріали, які надійшли з Бобровицького відділення поліції Ніжинського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Чернігівській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

за ст. 193 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшов адміністративний протокол серії АА №916384 від 14.07.2018 про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 193 КУпАП, оскільки останній не вжив заходів щодо реалізації мисливської гладко ствольної зброї марки ІЖ-43, 12 калібру №9904665, чим порушив п. 12.20 інструкції затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, тобто ухилився від реалізації вогнепальної мисливської зброї, дозвіл на яку анульовано уповноваженим державним органом .

У судовому засіданні та в письмовому клопотанні до суду ОСОБА_1 вину визнав, у скоєному щиро кається, просив провадження по справі закрити, звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, оскільки він знаходився на лікуванні із діагнозом «лівобічна пневмонія» і тому в установлений 15 денний термін він не зміг вжити зходів щодо реалізації зброї. Важає, що його хвороба є поважною причиною і вчинене ним правопорушення не потягло за собою будь-яких наслідків та не завдано ніякої шкоди.

Суд, дослідивши адміністративний протокол та додані до нього матеріали, пояснення ОСОБА_1, прийшов до висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (уповноважена особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Специфіка встановлення малозначності діяння в контексті положень ст. 22 КУпАП полягає в обовязковій сукупності трьох умов: формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, тобто всіх тих передбачених у законі обєктивних і субєктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) КУпАП характеризують певний склад адміністративного правопорушення; малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного виду адміністративного правопорушення. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду; малозначне діяння не повинно бути субєктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди.

Натомість, адміністративне стягнення, за правилами ст. 23 КУпАП, є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою розяснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), а також у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Дослідивши всі обставини справи, надаючи оцінку всім зібраним доказам в їх сукупності, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її ставлення до скоєного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки скоєння правопорушення передбаченого ст. 193 КУпАП, але враховуючи те, що його діяння, не становлять великої громадської небезпеки, не заподіяли, та не здатні були заподіяти значної шкоди громадським або державним інтересам, так само, як правам та свободам громадян чи іншим охоронюваним законом цінностям та були вчинені у звязку з тим, що він знаходився на лікуванні, що суд вважає поважною причиною невжиття ним заходів щодо реалізації зброї, що в подальшому потягло за собою вчинення адміністартивного праовпорушення, вважаю, що саме в цьому вбачається малозначність вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_1, і тому буде за доцільне звільнити його від адміністративної відповідальності з цих підстав і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22 , 283,284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 193 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з малозначністю скоєного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Мисливську гладкоствольну рушницю марки ІЖ-43, 12 калібру №9904665 повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя В.І.Бойко