Справа № 266/3180/18
Провадження№ 3/266/996/18

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2018 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ОСОБА_2 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, із будь-якими заявами на адресу суду не звертався.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі в судовому засіданні ОСОБА_2, а тому причини неявки особи до суду визнано неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у її відсутність на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозапис події правопорушення, вважає, що у діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена протоколом серія БД № 012986, відмовою від проходження огляду на стан спяніння, власними поясненнями та поясненнями свідків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушнику, суд виходить із того, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення перебуваючи у стані алкогольного спяніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки правопорушник сідаючи за керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, повинен усвідомлювати протиправний характер своїх дій та настання можливих наслідків як для себе так і інших учасників дорожнього ружу, тому суд вважає доцільним призначити адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1,221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. (розрахунковий рахунок № 0001 ГУДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, , одержувач платежу Донецьке УК/Донецька область/21081200, код платежу 21081300).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України( ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, розрахунковий рахунок № 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Федотова В. М.