№ 536/1126/14-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвський Олександр Олександрович, розглянувши в місті Кременчуці заяву представника Державної судової адміністрації України по довіреності ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2018 року на адресу Кременчуцького районного суду Полтавської області від представника ДСА України ОСОБА_1 надійшла вказана заява з проханням поновити строк предявлення виконавчого листа до виконання.

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.05.2014 року у справі № 536/1126/14 постановлено стягнути судовий збір з ОСОБА_2 у сумі 36 гривень 54 копійки.

Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Постановою Кременчуцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 26.01.2018 року № 55336745 про повернення виконавчого документа стягувану визначено строк повторного предявлення виконавчого документа до виконання до 26.04.2018 року.

Проте, вказана постанова надійшла до ДСА України 25 травня 2018 року, тобто вже після закінчення строку визначеного у постанові Кременчуцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Полтавській області від 26 січня 2018 року № 55336745 для повторного предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

На підставі вищевикладеного просила суд ухвалити рішення, яким:

Поновити строк пред'явлення до постанови Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29.05.2014 року у справі № 536/1126/14-п в частині стягнення судового збору.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що Постановою Кременчуцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 26.01.2018 року № 55336745 про повернення виконавчого документа стягувану визначено строк повторного предявлення виконавчого документа до виконання до 26.04.2018 року.

Проте, вказана постанова надійшла до ДСА України 25 травня 2018 року, тобто вже після закінчення строку визначеного у постанові Кременчуцького районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управлінні юстиції у Полтавській області від 26 січня 2018 року № 55336745 для повторного предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень .

Відповідно до чіткої й усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов'язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", п. 40). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі "Immobiliare Saffi" проти Італії", заява N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

У п. 53 цього рішення ЄСПЛ зауважив, що держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (див. рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), N 29439/02, від 26 квітня 2005 року, і у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), N 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне поновити пропущений строк для предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки не виконання рішення суду з підстав не зазначення частини відомостей боржника, нівелює принципи ЗУ «Про судовий збір», оскільки однією зі статей формування доходів спеціального фонду Державного бюджету країни є судовий збір.

Таким чином, строк визначений державним виконавцем для повторного предявлення виконавчого документу до виконання, стягувачем пропущено з підстав, які від нього не залежали, тому у суду є законні підстави для поновлення пропущенного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 304 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Державної судової адміністрації України по довіреності ОСОБА_1 в частині поновлення строку предявлення виконавчого доумента до виконання по справі про адміністративне правопорушення № 536/1126/14 задовольнити.

Поновити пропущений строк на три місяці з дня отримання даної постанови для пред'явлення до примусового виконання виконавчого документа у справі № 536/1126/14, виданого 29.05.2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2, на користь держави судовий збір у розмірі 36 гривень 54 копійки.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяОСОБА_3