Справа №580/379/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/298/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 580/379/18 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 21 травня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді через відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки був безпідставно зупинений працівниками поліції та не перебував у стані алкогольного чи наркотичного спяніння, судом не взятий до уваги акт його обстеження.

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 21.05.2018 ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. Стягнуто на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, 22.02.2018 о 15-10 год. ОСОБА_3 керував по вул. Т.Шевченка м. Лебедина Сумської області автомобілем НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного спяніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Будучи у відповідності до вимог ст.ст.268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду його апеляційної скарги, ОСОБА_3 в судове засідання 01.08.2018 не зявився і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи від нього не надходило, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи у відсутності цієї особи.

Перевіривши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 387552 від 22.02.2018, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння та відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного спяніння в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, обєктивно підтверджується іншими дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами у справі, а саме:

- письмовими поясненнями ОСОБА_3, викладеними ним власноруч у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно яких він «їхав на курси по гітарі, в лікарню не поїду, з протоколом згоден»;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно яких ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння та відмовився у їх присутності від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння (а.с.4);

- показаннями в суді першої інстанції свідка (працівника поліції) ОСОБА_7, згідно яких 22.02.2018 о 15-00 год., перебуваючи на чергуванні біля районного будинку культури, звернув увагу на водія автомобіля ВАЗ-21099 ОСОБА_3, під час опитування якого дізнався, що у того відсутнє посвідчення водія та запідозрив його у вживанні наркотичних речовин, запропонувавши останньому пройти медичну перевірку. ОСОБА_3 від проходження медогляду відмовився і його запросили до райвідділу поліції, де в присутності двох свідків оформили протоколи за керування транспортним засобом без посвідчення водія та за відмову від проходження медичної перевірки на стан наркотичного спяніння, також йому були розяснені права та обовязки.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта тощо, а згідно ч.2 цієї норми Закону обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями ОСОБА_3 про обставини події.

Надані показання ОСОБА_3 не можуть бути узяті апеляційним судом до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, повністю спростовуються наведеними вище та дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами, які узгоджуються між собою, а тому вони є недостовірними доказами захисту.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП настає у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп'яніння.

Так, установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п.п.3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан сп'яніння проводиться поліцейським: 1) на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоровя (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Решту зібраних по справі доказів апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції і суперечать вказаним вище дослідженим доказам.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а згідно ч.3 цієї статті огляд в закладах охорони здоров'я проводиться у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 24 від 22.02.2018 також не може бути доказом невинуватості ОСОБА_3, оскільки до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП останній був притягнутий за відмову від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку, а не за керування транспортним засобом у стані спяніння, відповідальність за яке також передбачена у ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння був проведений без присутності поліцейського в Лебединській ЦРЛ після сплину 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, тому вказаний акт медичного огляду ніяким чином не спростовує відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння, за що і притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, що знайшло своє відображення у постанові судді з наведенням відповідних мотивів.

Протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозвязку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а тому твердження апеляційної скарги щодо невідповідності висновків судді суду першої інстанції фактичним обставинам даної справи про адміністративне правопорушення є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 21 травня 2018 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.