Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

5 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_2 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 2 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Біла Церква Київськоїобласті, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 02.11.2018 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 1 жовтня 2018 року о 4 годині 30 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем "Renault" д/н НОМЕР_2 на пр-ті Героїв Сталінграду, 14 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 зазначає про незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки всупереч вимогам ст.ст.278, 280 КУпАП суддею не було в повній мірі з'ясовано обставини справи та не взято до уваги пояснення його підзахисного. Так, 01.10.2018 року близько 4 години 30 хвилин ОСОБА_2 повертався з м. Львова з ОСОБА_5, яка знаходилася в салоні автомобіля, і на пр-ті Героїв Сталінграду був зупинений поліцейським, який повідомив, що причиною зупинки є несправність лівого заднього ліхтаря. Надалі поліцейський стверджував, що задні ліхтарі в автомобілі тоновані, неодноразово повторюючи, що не знає, що робити з водієм, запитав, як ОСОБА_2 себе почуває, на що той відповів, що почуває себе нормально, але _____________________________________________________________________

Справа № 33/824/1467/2018 Постанова винесена суддею Родіоновим С.О.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

втомлений після тривалої їзди. На запитання, чи вживає він наркотичні засоби, його підзахисний заперечив, після чого поліцейський запропонував перевірити його стан в закладі охорони здоров'я, але ОСОБА_2 відмовився. Потім запросили двох свідків, у присутності яких на пропозицію поліцейського пройти огляд у лікаря нарколога ОСОБА_6 відмовився, свідки надали свої дані, розписалися і поїхали. Коли після цього з автомобіля вийшла ОСОБА_5 і порадила ОСОБА_2 пройти огляд, той повідомив поліцейським, що згоден, але йому відповіли, що вже запізно, відмова зафіксована на камеру, і порадили самостійно пройти огляд. Він розписався в протоколі і продовжив рух своїм автомобілем. Зранку о 10 годині 35 хвилин ОСОБА_2 пройшов огляд у Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія", і згідно з висновком ознак сп'яніння у нього виявлено не було.

Як стверджує захисник, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп'яніння тощо, але такого порядку поліцейськими дотримано не було. Докази наявності у ОСОБА_2 ознак сп'яніння, які зазначені в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), у справі відсутні. А саме, протокол про адміністративне правопорушення є непереконливим, пояснення свідків, які викладені на бланку, не містять даних про виявлені у ОСОБА_2 ознаки сп'яніння і те, від проходження якого тесту він відмовився, тому викликають сумніви у їх відповідності фактичним обставинам події, і свідки не могли бачити, як ОСОБА_2 керував автомобілем. Також у поясненнях вказано про відмову ОСОБА_2 від підпису, що не відповідає дійсності. Що стосується запису нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, то зафіксований на записі час не узгоджується з даними у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях свідків, не ідентифікована особа, яка лише запитала у ОСОБА_2, чи згоден він пройти огляд у лікаря нарколога, а не запропонувала його пройти.

Крім того, всупереч вимогам п.8 розділу ІІ Інструкції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оформлено не було, і надалі поліцейські безперешкодно дозволили ОСОБА_2 продовжити керування транспортним засобом, про що свідчить відсутність у справі даних про відсторонення його від керування.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_2, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, в присутності яких він відмовився від огляду; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Поясненням ОСОБА_2, зміст яких викладено раніше, та свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, а потім за її пропозицією вирішив це зробити, але поліцейські відмовили, мотивуючи тим, що вже склали протокол, суд дав оцінку і правильно не взяв їх до уваги, оскільки вони спростовуються наявними в справі доказами. До того ж, сам ОСОБА_2 не заперечував, і відеозаписом зафіксовано, як в присутності двох свідків на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у зв'язку з виявленими у нього ознаками такого сп'яніння в закладі охорони здоров'я він відмовляється.

У відповідності з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеному лікарем Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Cоціотерапія" о 10 годині 35 хвилин 02.10.2018 року, та актом медичного огляду у ОСОБА_2 ознак сп'яніння виявлено не було (а.с.17, 61).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

У відповідності з вимогами ч.4 ст.266 КУпАП, п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, п.9 розділу ІІ вказаної раніше Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Оскільки ОСОБА_2 відмовився їхати до закладу охорони здоров'я у супроводі працівників поліції, а іншого встановленого порядку огляду не передбачено, доводи в апеляційній скарзі про те, що він пройшов огляд самостійно, не спростовують висновків суду про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відповідно до встановленого порядку. ОСОБА_2 не навів переконливих доводів, що йому перешкодило поїхати до закладу охорони здоров'я з поліцейськими, і самостійно звернувся до нього о 10 годині 35 хвилин, в той час як підстави для проведення огляду були виявлені о 4 годині 30 хвилин, тобто більше ніж через дві години.

Враховуючи те, що інспектор поліції в присутності свідків повідомила про виявлені у водія ознаки наркотичного сп'яніння, і про їх наявність вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, доводи захисника про відсутність підстав, які б давали право поліцейському ставити питання стосовно огляду, у зв'язку з чим не можна вважати, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан сп'яніння, є надуманими.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП і деяка неузгодженість в часі, а саме, керування ОСОБА_2 автомобілем о 04:30 годині з подальшим оформленням матеріалів справи, в той час як відеозаписом зафіксована його відмова в присутності свідків о 04:26 годині, не ставить під сумнів викладені в ньому дані та дані в письмових поясненнях свідків, які стосуються саме суті правопорушення. При цьому слід погодитися, що дійсно, свідки не бачили, як ОСОБА_2 керував автомобілем, однак вказана обставина ним не заперечується, і свідки були запрошені для того, щоб засвідчити саме відмову водія від огляду на стан сп'яніння.

Безпідставними є і посилання захисника на інші порушення поліцейськими вимог Інструкції при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Пропозиція пройти огляд на стан сп'яніння, висловлена поліцейським, була чіткою і не давала можливості для неоднозначного трактування. До того ж, викладаючи пояснення порушника в апеляційній скарзі, захисник сам зазначає про те, що ОСОБА_2 запропонували перевірити його стан в закладі охорони здоров'я.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров'я. Оскільки ОСОБА_2 відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров'я, до якого законом не передбачене його примусове доставляння, то підстав для складання направлення у працівників поліції не було.

Відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення водія від керування транспортним засобом не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. До ОСОБА_2 було застосовано інший захід забезпечення провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачений ст.2651 КУпАП, у виді тимчасового вилучення посвідчення водія. І з отриманої на адвокатський запит відповіді з Управління патрульної поліції у м. Києві вбачається, що ОСОБА_2 фактично був відсторонений від керування транспортним засобом, зобов'язавшись ним не керувати протягом доби, а можливостей та правових підстав для застосування тимчасового затримання транспортного засобу не було (а.с.58-59).

Отже, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_2 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 2 листопада 2018 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн