Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1291/18 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Завязуна С.М.,

секретар Скородинська Г.В.,

за участю: адвоката ОСОБА_1,

особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 10200 ( десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови суду, 02.05.2018 року о 08 год. 20 хв. ОСОБА_2 на 4-му км автодороги Житомир-Новогуйвинськ-Озерне (станція Пряжів) керував моторолером «Сузукі», без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп?яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та медичного огляду у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв?язку з відсутністю складу правопорушення. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, чим порушив ст.268 КУпАП та не дотримався в повному обсязі вимог ст.ст.245, 252 КУпАП. Звертає увагу, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не було дотримано вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також ст.266 КУпАП. Вказані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підходили до ОСОБА_2, в їх присутності не пропонували останньому пройти відповідний огляд, не бачили, в якому стані він знаходиться та підписали написані працівниками поліції пояснення.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП не дотримався.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп'яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп'яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного,наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Доводи апелянта про те, що працівниками поліції порушено положення відповідних нормативних актів є обґрунтованими. За результатами апеляційного розгляду справи було встановлено, що в ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення мало місце істотне порушення правил вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП обґрунтовані наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №034325 від 02.05.2018 р. (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.4,5), якими підтверджено, що ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан спяніння на місці з допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі; письмовою заявою від 01.08.2018 працівника поліції ОСОБА_5 згідно якої ОСОБА_2 пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння у медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився при свідках (а.с. 43).

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи справу, вище наведені докази належно на предмет їх допустимості та достовірності не дослідив, що призвело до їх неправильної оцінки в постановленому рішенні.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що перебував на роботі по лісозаготовці. Свій мопед залишив на узбіччі дороги. Через деякий час вийшов з лісу та підійшов до мопеду щоб попити води. В цей час підїхали працівники поліції, які стали наполягати щоб він проїхав з ними до медичного закладу на огляд з приводу встановлення стану спяніння. Він був тверезий, транспортним засобом не керував, вважає така вимога працівників поліції була незаконною. Пройти огляд на місці з допомогою приладу «Драгер» пропозиції не було, оскільки такий прилад був відсутній. В подальшому бачив, як працівники поліції зупинили двох осіб жінку та чоловіка, в зясувалося це були свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Проте, вказані особи до нього не підходили, перебували на значній відстані та з ним не спілкувалися. Працівники поліції в присутності цих осіб йому не пропонували пройти будь-який огляд на стан спяніння.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_2, апеляційний суд звертає увагу, що ці пояснення повністю підтверджуються іншими безпосередньо дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами.

Так, під час апеляційного розгляду провадження апеляційним судом були отримані письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно яких працівники поліції зупинили їх та попросили підписати пояснення про те, що ОСОБА_2 відмовляється від освідування. Пояснення склали поліцейські. З ОСОБА_2 не спілкувалися, той знаходився на відстані. В їх присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд. Зовнішніх ознак спяніння у ОСОБА_2 не помітили.

Зазначені пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказують на порушення працівниками поліції процедури огляду водія на стан спяніння визначеної ст.266 КУпАП, положеннями Інструкції та Порядку.

Апеляційний суд звертає увагу на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом та законні підстави його зупинки працівниками поліції.

Таким чином, пояснення ОСОБА_2 залишилися не спростованими належними доказами, а законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням усіх вище наведених обставин, викликає обґрунтовані сумніви, оскільки надані на підтвердження протоколу докази не знайшли свого підтвердження під час їх безпосереднього дослідження в судовому засіданні апеляційного суду.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, згідно яких останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, не ґрунтуються на допустимих та достовірних доказах.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 01 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду ОСОБА_6