18 грудня 2018 року м. Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю захисника Кулика С.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 з апеляційною скаргою захисника Кулика С.С., поданої в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року, -
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 19 липня 2018 року об 19 год. 50 хв. в м. Борисполі Київської області, по вул. Київський шлях, 20, знаходячись в громадському місці, поблизу магазину «ЕКО- продукт», висловлювався в бік працівників поліції, а саме: ст. лейтенанта поліції ОСОБА_1, ст. лейтенанта ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим порушив громадський порядок, ображав честь гідність поліцейських при виконанні ними службових обов'язків.
Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 (семи) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев'ятнадцять) гривень.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, вважаючи його таким, що суперечить фактичним обставинам справи, постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права захисник Кулик С.С., в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження на обґрунтування чого зазначає наступне.
Пропущений строк апеляційного оскарження захисник обґрунтовує тим, що особа яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 проживає у місці Запоріжжя та одразу ж після розгляду справи поїхав додому. В засіданні копію постанови йому надано не було. Через велику відстань до міста Києва та скрутне матеріальне становище, що було викликано компенсуванням витрат власнику автомобіля, який у нього вилучили працівники поліції, ОСОБА_3 не мав можливості прибути до суду та ознайомитися з текстом постанови, що призвело до пропуску строку апеляційного оскарження.
Щодо обґрунтувань апеляційної скарги захисник зазначає, що в ході розгляду справи у судовому засіданні було допитано свідків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7, покази яких підтверджують позицію захисту про те, що особа, яка притягається до адміністративної
__________________________________
Справа № 33/824/659//2018
Категорія: ст. 173 КУпАП
Суддя у першій інстанції - Вознюк С.М.
відповідальності, спілкувалася з поліцейськими виключно коректно, нецензурну лайку не використовувала, і що єдиним лайливим словом ОСОБА_3 було «придурок», яке не є нецензурним, проте судом у постанові необґрунтовано відхилено покази цих свідків.
Апелянт також вказує, що з чотирьох відеозаписів, доданих до матеріалів справи співробітниками поліції, належним та допустимим доказом у справі є тільки один, оскільки перші два з них - з відеореєстратора поліцейського автомобіля є без звуку і не можуть надати інформацію про «нецензурну лайку у громадському місті», а остання зняте наступного дня після подій, які поліцейські називають вчиненням адміністративного правопорушення, тому також не може містити інформації, яка має значення у справі. У єдиному відеозаписі, який стосується справи і містить інформацію про події, які стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, видно, що ОСОБА_3 спілкувався з працівниками поліції досить стримано, а «найгірше» слово, яке він казав у їх бік - «придурок».
Отже, на думку апелянта, суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_3, допустив порушення процесуального права, а також зробив хибні висновки щодо обставин, які мають вирішальне значення у справі. У зв'язку із чим захисник просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.
Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року, передбачені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе його поновити, оскільки пропущений він був з поважних причин.
Переглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Кулика С.С., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.
Так, згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Крім того, зі змісту ст. 278 КУпАП виплаває, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
При розгляді цієї справи судом першої інстанції цих вимог в повній мірі не дотримано, фактичні обставини справи достатньо повно не встановлено, як не були вони належним чином встановлені і при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_3, що призвело до однобічного та неповного з'ясування обставин справи і як наслідок, прийняття необґрунтованого рішення.
Так, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення працівників поліції, при цьому не звернув уваги на наступне.
Як вбачається зі змісту ст. 173 КУпАП дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
У даному випадку, та як було встановлено в апеляційному засіданні, ОСОБА_11 висловлював злісну непокору вимогам працівників поліції при виконанні ними службових обов'язків, що проявлялося у ненаданні документів на транспортний засіб, заперечення факту вчинення ним правопорушення, ігнорування вимог і зауважень працівників поліції, а також хамське та зневажливе ставлення в бік поліцейський, яке було викликане, як зазначає захисник, застосуванням з боку працівників поліції фізичної сили до дружини ОСОБА_3
Вказане частково підтвердили працівники поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які викликалися в апеляційне засідання та зазначили, що ОСОБА_3 було зупинено за порушення правил дорожнього руху, а саме, поворот ліворуч через подвійну суцільну лінію розмітки, що підтверджується відео з боді камери, проте водій злісно заперечував, документи надавати відмовлявся на зауваження та вимоги поліцейських не реагував, висловлював погрози у бік працівників поліції, у зв'язку із чим було прийнято рішення затримати ОСОБА_3 та скласти відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.
З пояснень свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які наявні в матеріалах справи вбачається, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_3 зачинився в машині та не реагував на вимоги та зауваження працівників поліції, робив вигляд що він їх не чує увімкнувши музику у своєму автомобілі, тобто всіляко уникав спілкування з поліцейськими, які його зупинили.
Отже, з урахуванням викладеного, вбачається, що в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, бо як встановлено в апеляційному засіданні, дії які вчинялися ОСОБА_3 не зачіпали відносини у сфері громадського порядку. У даному випадку неправомірна поведінка ОСОБА_3 проявлялися лише до працівників поліції, які на його думку, незаконного звинуватили у порушенні ПДР України і своїми діями він намагався захистити свої права, що проявлялося у непокорі та невиконанні вимог працівників поліції, що передбачено іншою правовою нормою КУпАП.
Таким чином, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_3 складений невірно, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -
Поновити захиснику Кулику С.С., який діє в інтересах ОСОБА_3, строк на апеляційне оскарження постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року.
Апеляційну скаргу захисника Кулика С.С., подану в інтересах ОСОБА_3, на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року - задовольнити.
Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель