ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/366/18 Справа № 209/2624/18 Суддя у 1-й інстанції - Ковальова А. Б. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського Апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 352, 40 грн.

Судом першої інстанціі встановлено і відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №252227 від 04.08.2018 р., водій ОСОБА_2, 04 серпня 2018 року о 17 годині 17 хвилин в м. Кам'янське по пр. Івана Франка керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, нерозбірлива мова. На вимогу працівників поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера "Драгер" та в закладі охорони здоров'я відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що спростовується матеріалами та обставинами справи.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необгрунтоване застосування покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою за наступних обставин.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися, в тому числі, й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням положень ст.ст. 251, 254, 255, 256 КупАП. Так, в протоколі невірно зазначено адресу проживання ОСОБА_2, та місце його роботи.

При розгляді справи не прийнято до уваги та не надано правову оцінку тому, що судом жоден із свідків не допитувався, а прийняти письмові покази, яі були відібрали заінтересованими особами, які складали протокол про адміністративне правопорушення. До справи не було долучено відеозапис не зважаючи на те, що згідно відповіді №46-2/12-10.337 від 04.09.2018 року начальника Дніпровського ВП Кам'янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області зазначено, що поліційську цифрову нагрудну відео-камеру «Police bodi camera» отримав лейтенант поліції ОСОБА_5, який є членом екіпажу, де був ОСОБА_6, який склав протокол про адміністративне правопорушення БД № 252227.

Крім того, судом при розгляді справи не прийнято до уваги, що відповідно до п.1-3 розділу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858,- «За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

В матеріалах справи відсутні докази що поліцейський, який складав протокол, мав спеціальні технічні засоби, який має сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, проходив навчання на роботу з спеціальними технічними засоби, проходив службу в підрозділі, який має право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Також в матеріалах справи відсутні направлення ОСОБА_2 на огляд до закладу охорони здоров'я.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна - є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №252227 від 04.08.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_3, рапортами поліцейського ОСОБА_6, розпискою ОСОБА_8 про отримання автомобіля на керування, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних засобів, а також іншими фактичними даними.

Дослідження даних матеріалів послугувало апеляційному суду підставою для висновку про надуманість тверджень правопорушника стосовно його тверезого стану під час оформлення матеріалів.

В ході апеляційного перегляду постанови суду порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в апеляційній скарзі вагомих доводів, які б давали апеляційному суду підстави ставити під сумнів правильність встановлених місцевим судом фактичних обставин, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду А.П. Іванова