Провадження №3/428/2147/2018
Постанова

іменем України

06 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Подрябінкіної М.О.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія ВАА 035133, видане ВРЕР м.Сєвєродонецьк при УДАІ УМВС в Луганській області, не працюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, с.м.т., вул. Першотравнева, буд. 23,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 679127 від 02.10.2018 року, 02 жовтня 2018 року о 00-35 годині ОСОБА_1, знаходячись у громадському місті, а саме поблизу будинку № 5 по вул. Вілєсова м.Сєвєродонецька, в нічну пору доби, гучно висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП не визнав та пояснив, що нецензурною лайкою він не висловлювався, чому працівники поліції склали щодо нього даний протокол, йому невідомо.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до диспозиції статті 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок та спокій громадян.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Тобто, обєктом дрібного хуліганства є громадський порядок, честь і гідність громадян, а обєктивна сторона цього правопорушення полягає саме в активних діях, а саме нецензурній лайці в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян або інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В ході розгляду даного протоколу встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, спокій кого з громадян порушив ОСОБА_1 та чи скаржився хтось на його дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

В якості доказів правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення від 02.10.2018 року, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 02.10.2018 року, протокол про адміністративне затримання від 02.10.2018 року, карта травматологічного хворого, рапорт інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 Однак, суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення та рапорт інспектора УПП в Луганській області ДПП не є доказом вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а лише процесуальним засобом фіксації обставин, які встановлені особою, яка здійснює фіксацію подій.

Згідно ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнаними належними та допустимими доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення у звязку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Отже, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази та документи, що свідчать про порушення громадського порядку і спокою громадян, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 не відображають усіх ознак складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення в їх сукупності.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватись на припущеннях.

Крім того, слід зазначити, що при збиранні матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції були поверхово зібрані докази.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що встановлені при розгляді даної адміністративної справи обставини, які послугували підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, не підтверджені достатніми доказами.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП слід вважати не доведеною, а адміністративну справу по відношенню до нього такою, що підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, оскільки на ОСОБА_1 не накладено адміністративне стягнення, то з нього не може бути стягнуто судовий збір.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 36, 173, 247, 278, 280-287 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі протоколу серії ГП № 679127 від 02.10.2018 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Т. О. Комплєктова