КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, його захисника - адвоката ЛукашенкаС.П., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи рішення про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, суд першої інстанції, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригодита дослідивши наявні у справі докази, в тому числі висновок експерта №12-1-122 від 28.02.2017 року, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На вказану постанову судді інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просить скасувати постанову Дарницькогорайонного суду м. Києва від 17.08.2017 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і закрити провадження в справі відносно нього, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», розглянув справу без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності, формально підійшов до розгляду даної справи, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

Також вказує, що приймаючи рішення про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд не надав жодної правової оцінки висновку експерта №12-1-122 від 28.02.2017 року в сукупності з іншими наявними у справі доказами, не звернув уваги на локалізацію пошкоджень транспортних засобів та не зазначив про це в постанові, зокрема, що на мотоциклі пошкоджено передню частину, а на автомобілі - правий ліхтар, праве заднє крило, задній бампер з правого боку, що на думку апелянта, свідчить про те, що мотоцикліст не встиг відреагувати на маневрування водія автомобіля, який перестроювався відносно його руху з лівої смуги праворуч та повинен був надати дорогу мотоциклу, як того вимагають приписи пункту 10.1 ПДР України.

Крім цього, на думку апелянта, висновок суду про те, що порушення правил дорожнього руху з боку водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є взаємовиключаючими, не відповідає дійсності, оскільки при різкій зміні напрямку руху одним транспортним засобом перед іншим, з боку одного водія це буде порушення правил маневрування, а саме п.10.1 ПДР України, а для другого водія, який не встигає блискавично відреагувати на зміну дорожньої обстановки, тобто, перешкоду, яка раптово виникає у нього на шляху - відбувається порушення вимог п.13.1 щодо недотримання безпечної дистанції та інтервалу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення ОСОБА_1, його захисника, які заперечували проти поданої скарги та, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просили залишити його без зміни; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами поданої апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказані вимоги закону при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2016 року о 22 год. 05 хв., в м. Києві по вул. Ревуцького, 9, відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю мотоцикла «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, за наслідками якої на місці події працівниками поліції відносно водія ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме за порушення ним п.13.1 ПДР України, який керуючи мотоциклом «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_3, по вул. Ревуцького, 9 в м. Києві, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів.

Даний протокол разом з іншими матеріалами був направлений до Дарницького районного суду м. Києва для розгляду по суті. Під час розгляду даної справи суддя дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, постановою судді від 27.03.2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 було закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Також цією постановою прийнято рішення про направлення копій матеріалів даної справи до УПП в м. Києві для вирішення питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника ДТП - водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_1

На виконання вищезазначеної постанови судді від 27.03.2017 року, інспектором ВРОМ ДТП УПП у м. Києві 26.05.2017 року, тобто майже через рік з дня ДТП, був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №095985 відносно ОСОБА_1 за порушення ним п.п. 9.2 «б», 9.4, 10.1 ПДР України. Згідно даного протоколу, 25.06.2016 року о 22 год. 05 хв., в м. Києві по вул. Ревуцького, 9, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, до початку маневру завчасно не подав сигнал покажчика повороту або відповідний знак рукою відповідного напрямку та під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з мотоциклом &q?на;Сузукі&q? ; д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Вказаний протокол від 26.05.2017 року разом з іншими матеріалами був направлений до Дарницького районного суду м. Києва для розгляду по суті, за результатами якого, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було закрито за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому суддя обґрунтовано зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено безпідставно, майже через рік з дня ДТП, без участі останнього.

Разом з тим рішення суду про встановлення в діях іншого учасника ДТП, водія ОСОБА_3 порушень п.п. 12.3, 12.4, 13.1 ПДР України, які перебуваютьу причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП вступило в законну силу.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_3 підтримав свої пояснення, надані ним працівникам поліції на місці ДТП і в суді першої інстанції та в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 25.06.2016 року приблизно о 22 год. 10 хв. він рухався на мотоциклі «Сузукі» по вул. Ревуцького зі сторони станції метро «Харківська» в напрямку гаражного кооперативу в крайній лівій смузі руху зі швидкістю приблизно 60-80 км/год. В попутному напрямку праворуч від нього рухався автомобіль «Тойота» під керуванням водія ОСОБА_1, який знаходячись попереду на відстані 10-15 метрів, не увімкнувши відповідний покажчик повороту, різко повернув ліворуч на його смугу руху, оскільки попереду на відстані приблизно 50 метрів виконувались дорожні роботи у крайній правій та середній смугах.

Наголошував, що автомобіль «Тойота» спочатку рухався у середній смузі і після його різкого маневру перестроювання ліворуч у нього (ОСОБА_3.) не було технічної можливості уникнути зіткнення.

Особа, відносно якої провадження в справі було закрито - ОСОБА_1 підтримав свої пояснення щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, наданих ним працівникам патрульної служби на місці пригоди і в суді першої інстанції та в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 25.06.2016 року приблизно о 22 год. 10 хв. він рухався на автомобілі «Тойота» по вул. Ревуцького в сторону вул. Здолбунівська в крайній лівій смузі руху з приблизною швидкістю 45 км/год., оскільки тільки почав розгін зі світлофора, та раптом відчув потужний удар в праву задню частину свого автомобіля, як потім з'ясувалось, спричинений мотоциклом «Сузукі», після чого, для забезпечення безпеки інших учасників руху він продовжив рух та зупинився трохи далі від місця ДТП. На його переконання, водій мотоцикла рухався з великою швидкістю, про що свідчить характер механічних пошкоджень транспортних засобів та показник тахометра мотоцикла в 6000 об/хв. згідно фотознімку, зробленому ним одразу після зіткнення.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: даними схеми дорожньо-транспортної пригоди від 25.06.2016 року (а.с.3), на якій зафіксовано перелік пошкоджень транспортних засобів, їх характер та локалізація; поясненнями водія ОСОБА_1 щодо обставин ДТП, які є логічними, послідовними і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі даними висновку експерта №12-1-122 від 28.02.2017 року (а.с. 56-78),які у своїй сукупності вказують на відсутність підстав вважати, що водієм ОСОБА_1 були порушені правила дорожнього руху і його дії перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженням транспортних засобів.

Пунктом 13.1 ПДР України встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Твердження ОСОБА_3 про те, що при різкій зміні напрямку руху одним транспортним засобом перед іншим, з боку одного водія це буде порушення правил маневрування, а саме п.10.1 ПДР України, а для другого водія, який не встигає блискавично відреагувати на зміну дорожньої обстановки - відбувається порушення вимог п.13.1 ПДР, а саме недотримання безпечної дистанції та інтервалу, що на думку апелянта, спростовує висновок суду, який визначив, що порушення правил дорожнього руху з боку водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є взаємовиключаючими, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки правилами дорожнього руху визначено, що безпечна дистанція це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Апеляційні доводи про те, що дана дорожньо-транспортна пригода сталась саме внаслідок порушення п.п. 9.2 «б», 9.4, 10.1 ПДР України водієм автомобіля «Тойота» ОСОБА_1, не ґрунтуються на матеріалах справи, а інших переконливих доводів, які б за своїм змістом спростовували висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що матеріали справи не містять, а в апеляційній скарзі не наведено доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього рухуУкраїни та наявності причинно-наслідкового зв'язку між його діями та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому враховуючи вищевикладене, постанова судді Дарницькогорайонного суду м. Києва від 17.08.2017 року про закриття провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та притягнення останнього до адміністративної відповідальності, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Під час апеляційного розгляду справи неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року, якою провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/14/2018 Категорія: ст.124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.