490/2661/18 від26.09.2018
н/п 3/490/2182/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/2661/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 вересня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Скрипченко С.М., при секретарі Митрохіній А.Є., за участю прокурора Качаун А.О., адвоката ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення:

ОСОБА_2, яка народилась 17 червня 1974 року в с. Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області, є громадянкою України, працює радником голови Миколаївської обласної ради та міжнародних відносин виконавчого апарату обласної ради, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та проживає за адресою: м. Миколаїв, вул. 2-а Екіпажна, 53,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали щодо вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією за ч. 1, 2 ст. 172-4 КУпАП відносно ОСОБА_2.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 64 від 04.04.2018 року, розпорядженням голови Миколаївської обласної ради № 76-рк від 29.09.2017 року ОСОБА_2 призначено на посаду радника голови Миколаївської обласної ради та міжнародних відносин виконавчого апарату обласної ради. Підставою зайняття вказаної посади є заява ОСОБА_2 № 1787-19-05-17 від 26.09.2017 року. Відповідно до займаної посади ОСОБА_2 прийняла Присягу посадової особи місцевого самоврядування та набула 11 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування в межах 5 категорії посад. До теперішнього часу ОСОБА_2 займає вказану посаду.

Таким чином, відповідно до підп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 є субєктом (посадовою особою місцевого самоврядування), на якого поширюється дія цього Закону.

Пунктом 1 частини 1 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено заборону для осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону, а саме займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено заборону для осіб, зазначених у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону, а саме входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді, та представляють інтереси держави чи територіальної громади в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Зібраними доказами було встановлено, що ОСОБА_2 будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування була зареєстрована як керівник, співзасновник та кінцевий бенефінціарний власник Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС-СЕРВІС-БЮРО» () в період з 06.02.1996 р. до 22.12.2017 р.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС-СЕРВІС-БЮРО» створено 06.02.1996 р., розташовується за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, Заводський район, ВУЛИЦЯ ЧКАЛОВА, будинок 45/1, має статутний капітал у розмірі 400 гривень та перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління державної фіскальної служби у Миколаївській області з 08.02.1996 р., кінцевим бенефінціарним власником підприємства є ОСОБА_3 В основу діяльності товариства покладено КВЕД 43.22, КВЕД 4329, КВЕД 43.39, КВЕД 4617, КВЕД 46.18, КВЕД 46.19, КВЕД 46.21, КВЕД 46.31, КВЕД 46.39, КВЕД 46.73, КВЕД 46.90, КВЕД 47.19, КВЕД 52.29, КВЕД 73.20, КВЕД 33.15, КВЕД 41.20.

ОСОБА_2 надавала щомісячні звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. Ці звіти підтверджують, що ОСОБА_2 була офіційно працевлаштована керівником ТОВ «БІЗНЕС-СЕРВІС- БЮРО». Зайняття посади керівника ТОВ «БІЗНЕС-СЕРВІС-БЮРО» передбачало в собі діяльність, спрямовану на отримання доходу у вигляді заробітної плати, премій, надбавок тощо.

Крім цього, ОСОБА_2 була співзасновником та кінцевим бенефінціарним власником (контролером) ТОВ «БІЗНЕС-СЕРВІС-БЮРО» в період з 06.02.1996 р. до 22.12.2017 р., а тому остання займалась підприємницькою діяльністю.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про господарські товариства», товариства з обмеженою відповідальністю є господарськими товариствами та мають на меті одержання прибутку. Статтею 42 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Частиною 1 статті 45 Господарського кодексу України визначено, що підприємство в Україні здійснюється в будь-яких організаційний формах, передбачених законом, на вибір підприємця. ОСОБА_2 обрала форму ведення підприємницькою діяльністю у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

ОСОБА_2 повинна була своєчасно вжити заходів та вийти зі складу засновників ТОВ «БІЗНЕС-СЕРВІС-БЮРО», а також звільнитись із посади керівника цього підприємства до призначення на посаду або одразу після призначення. ОСОБА_2 достовірно знала про встановлену заборону займатися іншою оплачуваною та підприємницькою діяльністю, а також заборону для осіб, зазначених у пункті 1 частини 1 статті 3 цього Закону, а саме входити до складу правління підприємства, що має на меті одержання прибутку, тому що після зайняття посади в органі місцевого самоврядування, ОСОБА_2 02.10.2017 р. ознайомилась із попередженням, в тому числі, зі ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», проте вжила зазначених заходів лише 22.12.2017 року.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи субєктом, на якого поширюється дія закону, порушила п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинила правопорушення повязане з корупцією передбачене ч. 1 та ч. 2 ст. 172-4 КУпАП, а саме займалась іншою оплачуваною та підприємницькою діяльністю, а також входила до складу правління підприємства, що має на меті одержання прибутку.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини за викладених у протоколі обставин не визнала та просила закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 просив долучити до матеріалів справи письмові заперечення та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Крім того, зазначив, що на момент розгляду даної справи сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-4 КУпАП, є доведеною, у зв'язку з чим просив визнати її винною у вчиненні вказаних правопорушеннях.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією № 64 від 04.04.2018 року, датою виявлення вчинених ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-4 КУпАП є дата складання протоколу, а саме 04 квітня 2018 року.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставини, суд приходить до висновку, що на день розгляду справи сплинули строки, встановлені законодавством для накладення адміністративного стягнення, а тому, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

При цьому, слід врахувати Узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, відповідно до якого поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 172-4 КУпАП, закрити у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя С.М. Скрипченко