АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яка подала

апеляційну скаргу ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 08 квітня 2019 року, о 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1, по вулиці Столичне шосе, в м. Києві, у стані алкогольного сп'яніння, від проходження огляду відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду, та закрити провадження у справі стосовно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на неповноту судового розгляду, порушення суддею місцевого суду норм процесуального та матеріального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що матеріали справи не містять відомостей щодо суті адміністративного правопорушення. На переконання апелянта, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає лише за відмову водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, однак матеріали справи не містять даних про таку відмову.

Апелянт зазначав, що йому пропонували пройти огляд лише за допомогою приладу «Драгер», що підтверджується поясненнями свідків, та не пропонували пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров'я, що виключає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, зазначав, що працівники поліції перебували поза територією свого патрулювання, оскільки повинні були патрулювати на Столичному Шосе біля с. Козин Обухівського району Київської області. Фактичне місце складення протоколу не відповідає вказаним у ньому відомостям, так як протокол було складено саме у місті Києві.

Також не відповідають дійсності дані протоколу про зупинку його автомобіля о 21 год. 00 хв., оскільки фактично його зупинили о 20 год. 00 хв., а протокол склали о 21 год. 40 хв.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скаргапідлягає залишенню без задоволення, з таких підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 08 квітня 2018 року, у відповідності до якого, 08 квітня 2019 року, о 21 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різки запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил /а.с. 1/;письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 08 квітня 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 08 квітня 2017 року, по вул. Столичне шосе, близько 21 год. 00 хв. водій автомобіля &q? 2;Тойота&quпо; ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» /а.с. 2-3/; даними листа командира батальйону супроводження Головного управління Національної поліції у м. Києві від 15 травня 2018 року №т14оп/42/01-2018, у відповідності до якого, у ході перевірки за скаргою ОСОБА_2, порушень вимог чинного законодавства працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час виявлення та документування 08 квітня 2018 року адміністративного правопорушення, не встановлено /а.с. 31-32 /.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону, обумовлену тим, що на місці зупинки його транспортного засобу йому не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

ОСОБА_2 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення про свою незгоду з викладеними у протоколі фактичними обставинами та намір пройти огляд у закладі охорони здоров'я. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу, та бажання пройти медичний огляд на стан сп'яніння у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення або письмових поясненнях, ОСОБА_2 не висловлював, натомість зазначив, що надасть пояснення у суді.

Окрім того, ОСОБА_2 у судовому засіданні під час апеляційного розглядувизнав факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу &q?ід;Драгер&qu/s;.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Посилання апелянта на те, що працівники поліції під час зупинки його транспортного засобу перебували поза територією свого патрулювання, та доводи стосовно невірних відомостей у протоколі про місце вчинення правопорушення та час зупинки його транспортного засобу, були предметом перевірки під час розгляду справи суддею місцевого суду та не знайшли свого підтвердження.

Крім того, такі доводи не впливають на правильність прийнятого суддею місцевого рішення, оскільки наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 Правил, та інших переконливих даних, які б безумовно спростовували висновки суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 липня 2018 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.