Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/255/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Терещенко Д. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Драний В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2018 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Драний В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, який працює трактористом, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до постанови суду ОСОБА_3 визнаний винуватим у тому, що він 12 травня 2018 року о 19 год. 30 хв., по вул. Центральна у с. Мар'ївка Компаніївського району Кіровоградської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, млява нерозбірлива мова), від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина ОСОБА_3 підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та долученим до протоколу відеозаписом, на якому зафіксовано, що ОСОБА_3 12.05.2018 року, після зупинення його працівниками поліції, відмовився від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння при свідках.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2018 року та закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що він не був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, суд розглянув справу за його відсутності, чим порушено його право на захист.

Посилається на те, що він не відмовлявся від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння у медичній установі, саме працівники поліції відмовилися їхати з ним до медичної установи. Недотримання порядку проведення огляду є наслідком визнання результатів його проведення недійсними.

Зазначає, що працівники поліції не забороняли йому продовжити керувати транспортним засобом, що викликає обґрунтований сумнів у перебуванні ним у стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги в межах апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Під час постановлення судового рішення Кіровоградським районним судом Кіровоградської області 17.07.2018 року, ОСОБА_3 присутній не був, копію постанови суду отримав 01.08.2018 року, а апеляційну скаргу подав 09.08.2018 року, тобто без пропуску строку на апеляційне оскарження.

Допитаний під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. При цьому пояснив, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Згідно із вимогами ст. ст. 245, 251 КУпАП суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини справи і, врахувавши досліджені по справі докази, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доведено, що ОСОБА_3 12 травня 2018 року о 19 год. 30 хв., по вул. Центральна у с. Мар'ївка Компаніївського району Кіровоградської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, млява нерозбірлива мова), від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

Викладений в постанові суду висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 032366 від 12.05.2018 року, долученим до протоколу відеозаписом правопорушення, який був переглянутий під час апеляційного розгляду справи. Відповідно до відеозапису, зафіксовано, що ОСОБА_3 12.05.2018 року, після зупинення його працівниками поліції, відмовився від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння при свідках. Поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.1-4).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 відносно того, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим порушив право на захист є безпідставними, суд сприймає їх як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції вживав дієві заходи, щодо своєчасного сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи.

Зокрема, повідомлення здійснювалися засобами поштового зв'язку, на адресу, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення. Судова повістка повернута до суду з відміткою «за відмовою адресата від одержання», клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, про умисне ухилення правопорушника від явки до суду та можливість розгляду справи за його відсутності.

Разом з цим, ОСОБА_3 було забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.

Проте, апелянт будь яких доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції щодо визнання винним ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надав.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_3 не відмовлявся від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння у медичній установі, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема відеофіксацією правопорушення та поясненнями свідків.

Посилання ОСОБА_3 на те, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, що викликає обґрунтований сумнів у перебуванні ним у стані алкогольного сп'яніння, спростовуються заявою ОСОБА_6, який взяв під керування автомобіль НОМЕР_2 та зобов'язався доставити його до постійного місця зберігання (а.с.8).

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об'єктивно з'ясував всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 17 липня 2018 року, якою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.В. Драний