КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/756/2018
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Пасльон І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Пасльон ІриниВолодимирівни на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суддіСвятошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року,

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Як встановлено постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 312063, 30.06.2018 року о 13:35 в м. Києві по вул. О. Теліги, 23, гр. ОСОБА_2 керував автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, шкіряний покрив обличчя блідого кольору, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження в установленому порядку огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності свідків. Дії ОСОБА_2 кваліфікуються за ч.1 ст. 130 КУпАП України, а саме, за порушення п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Пасльон І.В подала апеляційну скаргу, в якій просить визнати причину пропущення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - поважною та поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог поданої скарги, захисник ОСОБА_2 посилається на те, що оскаржувана постанова ухвалена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а також порушує законні права та інтереси громадянина ОСОБА_2 з огляду на наступне.

Як зазначає апелянт у поданій скарзі, з протоколу про адміністративне правопорушення від 30.06.2018 року, складеного у відношенні ОСОБА_2, правопорушення було вчинено по вул. О. Теліги, 23 в м. Києві, що територіально відноситься до підсудності Шевченківського районного суду м. Києва. Крім того, сам протокол містить інформацію, що правопорушника повідомлено про те, що справа відносно нього буде розглядатись саме Шевченківським районним судом м. Києва.

Що стосується місця проживання правопорушника, то апелянт звертає увагу на те, що і в протоколі про адміністративне правопорушення від 30.06.2018 і в постанові Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2018 року - місцем фактичного проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1, що належить до підсудності Києво-Святошинського районного суду Київської області.

З наведеного вбачається, що Святошинським районним судом м. Києва, при ухваленні постанови, було грубо порушено правила підсудності розгляду справи про адміністративне правопорушення, що сприяло розгляду справи без участі правопорушника, а також тому, що останній дізнався про наявність оскаржуваної постанови лише 19 вересня 2018 року. Даний факт підтверджується відповідною розпискою від 19 вересня 2018 року про отримання копії постанови, яка міститься в матеріалах справи.

Більш того, як вважає апелянт, суд, в порушення вимог ст. ст. 277-2, 278 КУпАП, взагалі не переймався та не перевіряв, чи належить справа відносно ОСОБА_2 до компетенції вказаного суду, тим більше не перевіряв чи повідомлена належним чином особа, яка притягається до адміністративної відповідальності про день та час розгляду справи.

Зокрема, як вказує апелянт, як убачається з матеріалів справи, повідомлення про розгляд справи ОСОБА_2 судом взагалі не надсилалось, а також в матеріалах справи відсутні будь-які докази про вручення ОСОБА_2 судового повідомлення про розгляд справи.

Що ж стосується висновку судді про доведеність вини ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то, як вважає апелянт, він є необґрунтованим, безпідставним та незаконним з огляду на наступне.

Посилаючись на зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 30 червня 2018 року щодо ОСОБА_2, положення ст.ст. 7, 245, 251, 266 КУпАП та п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_2 під час складання вказаного протоколу зазначав, що ніяких наркотичних засобів він не вживав і що йому не зрозуміла причина зупинки транспортного засобу. В протоколі ОСОБА_2 не зазначає, що ніби відмовляється від проходження медичного чи будь-якого іншого огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Крім того, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, працівниками поліції під час зупинки не було запропоновано на місці водію пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а одразу ніби запропоновано пройти медичний огляд у лікаря нарколога, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Виходячи з цих та інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, адвокат Пасльон І.В. стверджує про те, що факт перебування ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом 30.06.2018 року в стані наркотичного сп'яніння, а також факт відмови від проходження ним медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння повністю спростовуються Висновком Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 04.07.2018 року, до якої ОСОБА_2 добровільно, за власною ініціативою звернувся одразу після складання протоколу. За вказаним висновком у ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено.

Тобто, враховуючи вищевикладене, вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як вважає апелянт, повністю спростовується, а тому постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована.

В обґрунтування вимог скарги щодо поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, захисник посилається на те, що постанова Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року була вручена апелянту лише 19 вересня 2018 року, про що в матеріалах справи є відповідна розписка. Справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею Святошинського районного суду м. Києва без участі правопорушника ОСОБА_2, копія постанови від 19.07.2018 року останньому судом для ознайомлення не надсилалась та ним не отримувалась, про що свідчать матеріали справи, а тому, як вважає апелянт, є всі підстави вважати, що строки на апеляційне оскарження постанови суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП були пропущені з поважних причин.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та посили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, оскільки, враховуючи обставини, наведені в апеляційній скарзі, цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, як прямо передбачено п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 12 розділу ІІ вказаної вище Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Враховуючи вимоги наведених вище нормативних актів, а також обставини, встановлені на підставі наявних у матеріалах справи доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 312063 від 30 червня 2018 року, пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтверджені відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який долучено до справи, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу незаконності та необґрунтованості оскаржуваної постанови, оскільки висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному

дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Та обставина, що ОСОБА_2, після складання протоколу, добровільно, за власною ініціативою пройшов медичний огляд в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія», за результатами якого йому будо надано висновок від 04.07.2018 року про те, що у нього ознак сп'яніння не виявлено, не спростовує його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вказана норма закону передбачає відповідальність не тільки за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та порядку, встановленого згаданою вище Інструкцією, огляд водія транспортного засобу на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я та складання висновку за його результатами проводиться в присутності поліцейського, на якого покладається обов'язок забезпечення доставки водія транспортного засобу до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, -складання в присутності двох свідків протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначаються ознаки сп'яніння та дії водія щодо ухилення від проходження огляду.

Виходячи з того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у наведеному вище порядку, а зробив це самостійно після того, як відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, вказана обставина не може служити підтвердженням того факту, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки цей факт встановлений на підставі доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що зазначена справа підлягала розгляду в Шевченківському районному суді м. Києва, про що було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, то вони не можуть служити достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, оскільки ст. 276 КУпАП передбачена можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення не тільки за місцем вчинення правопорушення, місцем проживання правопорушника, а й за місцем реєстрації транспортного засобу.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_2- адвокату Пасльон І.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Пасльон І.В. залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Шум Л.М.