Справа № 214/5062/18
3/214/1808/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., при секретарі судового засідання Бєліковій О.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), що народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого збірником механізмів ТОВ «Злата меблі», не одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

06.08.2018 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення №52751372 від 12.07.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, з якого слідує, що ОСОБА_2 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від його заробітку, щомісяця, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої станом на 01.07.2018 року становить 63 012,57 грн., що сумарно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що від сплати аліментів він не ухиляється та періодично здійснює відрахування аліментів ОСОБА_5 на утримання дітей. Деякий час він перебував на заробітках в Польщі, а зараз він має постійне місце роботи на території України. Не заперечував проти утримання з його заробітку аліментів за виконавчим листом.

В подальшому правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_2 не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримавши попередньо надані пояснення.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.183-1 КУпАП (в редакції, діючій на момент складання протоколу), адміністративній відповідальності підлягає особа за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП була встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017 року, який набрав чинності 06.02.2018 року. При цьому, окремі його положення, зокрема п.5 розділу І, який встановлює внесенням змін до КУпАП шляхом доповнення ст.183-1 КУпАП, вводиться в дію з 07.01.2018 року.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З аналізу вищевказаних правових норм та набрання ними чинності вбачається, що оскільки ст.183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то вказана норма не має зворотної дії в часі і тому період часу несплати аліментів особою до набрання чинності ст.183-1 КУпАП, тобто до 07.01.2018 року, не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа від 26.03.2015 року, виданого 28.04.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з ОСОБА_2 присуджено стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.01.2015 року та до досягнення дітьми повноліття.

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області від 27.10.2016 року відкрито виконавче провадження №52751723 з примусового виконання зазначеного виконавчого документа.

Як слідує з розрахунку, наданого державним виконавцем Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області, заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з 27.01.2015 року по 01.07.2018 року становить 63 012,57 грн. Із фактично нарахованих йому аліментів за вказаний період в сумі 76 377,20 грн. ним сплачено 13 364,64 грн., у тому числі востаннє в липні 2017 року в сумі 2035,76 грн.

Крім того, як слідує з наданих ОСОБА_2 копій квитанцій, шляхом здійснення поштових переказів він перерахував ОСОБА_5 аліменти в сумі 1530 грн. 07.11.2017 року та 13.12.2017 року 1530 грн.

Поміж іншим, у рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

У рішенні від 10.02.1995 року у справі "ОСОБА_1 де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, в той час як сукупний розмір заборгованості ОСОБА_2 після введення в дію ст.183-1 КУпАП, а саме з 07.01.2018 року по 01.07.2018 року, тобто період, який може охоплюватися нормою, що встановлює відповідальність та в який не сплачувалися аліменти, ікримінований ОСОБА_2 в вину, не перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, суд приходе до висновку, що на час складення адміністративного протоколу 12.07.2018 року та його розгляду в суді у діях ОСОБА_2 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, а тому у зв'язку із цим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.183-1, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко