АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5658/18Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 33/789/234/18 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 р. м.Тернопіль

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І. з участю захисника Терлюка О.Я., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такого, що не працює, жителя с. Золота Слобода Козівського району Тернопільської області,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2018 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Як вбачається із змісту даної постанови, 27.03.2018 року о 21 год. 32 хв. громадянин ОСОБА_2 в м. Тернополі по вул. Поліська, 9 керував транспортним засобом марки ВАЗ-21081 номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на визначення стану сп»яніння проводився з використанням газоаналізатора «Алкотест 6820 Драгер АЯСО 0524», показник якого склав 1.69 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову місцевого суду, закривши провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вважає її необгрунтованою, незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, вказує, що зазначені в протоколі свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були присутні при зупинці автомобіля близько 21 год. 30 хв. 27.03.2018 р., не були присутніми і під час складання протоколу за адресою в м. Тернополі по вул. Поліська, що ставить під сумнів їх підписи в протоколі та відповідно під письмовими поясненнями від їх імені, що знаходяться у матеріалах справи.

Стверджує, що на той момент у протоколі не було зазначено його фабули та суті адміністративного правопорушення. Тобто, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 могли проставили свої підписи поряд із прізвищами, не знаючи при ньому суті та обставин адміністративного правопорушення, які будуть в подальшому викладені поліцейським щодо конкретної особи. Також зазначає, що показання свідків складені ними не власноручно, а на бланках та з виправленнями одним почерком.

Також, у протоколі поліцейський не вказав, з якими саме, на його думку, ознаками сп'яніння ОСОБА_2. керував автомобілем.

Зазначає, що місцевий суд, приймаючи рішення про наявність в ОСОБА_2 діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, послався на наявні у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення БД №402438 від 27.03.2018 р., письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27 березня 2018 р., однак у постанові відсутній будь-який аналіз зазначених доказів, не розкрито їх зміст та доказове значення кожного окремо для справи. Вищевказані особи у судове засідання не викликались, їх безпосереднє опитування в судовому засіданні не проводилося, що не узгоджується з вимогами ст.245 КУпАП.

Крім того, зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №402438 від 27.03.2018 р. відсутні будь-які відомості про індивідуальний серійний номер технічного пристрою газоаналізатора алкотест 6810 DRAGER, що, на думку апелянта, позбавило суд можливості перевірити та зробити висновок про те, чи пройшов зазначений технічний пристрій державну реєстрацію, сертифікацію та відповідну повірку, чи допущений він до використання, чи видавався працівникам міліції для застосування під час несення служби саме 27.03.2018 р.

Також, у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції. В матеріалах даної справи направлення ОСОБА_2 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів - відсутні.

Крім того, акт медичного огляду з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів не містить його дати та місця складання.

Також, в матеріалах справи міститься чек - роздруківка проведення тесту на виявлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, однак він є нечітким, дані до нього вписано нерозбірливо різними почерками та ручками, місяться виправлення. Крім того, стверджує, що дія свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 згідно з наказом МОЗ України від 10.02.2010 року №95 приладу Drager «Alcotest 6810» закінчилася ще 10.02.2015р.

Відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до переліку дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG &ass; Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор Drager Alcotest 3000, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510 з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, Газоаналізатор Dragt Alcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest interloc XT.

Газоаналізатор Drager Alcotest 6810 (Свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007) у зазначеному реєстрі - відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка ОСОБА_2 на стан алкогольною сп'яніння проводилася за допомогою приладу Газоаналізатор Drager Alcotest 6810, який, з наведених вище підстав, фактично не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан сп"яніння 27.03.2018р. тому, враховуючи наведене вище, його показники не можуть вважатися допустимим доказом.

Вказує, що крім зазначених порушень, при складанні протоколу про адмінправопорушення 24.04.2018р. ОСОБА_2 поліцейським не було роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також положення ст. 63 Конституції.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, міркування захисника Терлюка О.Я., прихожу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Постанова місцевого суду є законною, обґрунтованою та прийнятою відповідно до вимог КУпАП.

Так, згідно ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2018 року о 21 год. 32 хв. громадянин ОСОБА_2 в м. Тернополі по вул. Поліська, 9 керував транспортним засобом марки ВАЗ-21081 номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на визначення стану сп»яніння проводився з використанням газоаналізатора «Алкотест 6820 Драгер АЯСО 0524», показник якого склав 1.69 проміле, про що свідчить відповідна роздруківка з пристрою "Драгер" із результатом огляду, а також відеозапис долучений до матеріалів справи.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

З такими висновками місцевого суду погоджується і суд апеляційної інстанції.

Приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, допитав особу, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також дослідив відеоматеріали з нагрудних камер працівників патрульної поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, з яких вбачається, що останній в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп"яніння, з результатами тестування погодився, відмовився від проходження огляду в медичній установі, та дослідив інші матеріали справи у їх сукупності.

Твердження апелянта, що він 27 березня 20178 р. о 22 год 09 хв., будучи зупиненим працівниками поліції, в стані алкогольного сп"яніння не перебував, протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення серії БД № 402438 не відповідає дійсності і Правил дорожнього руху не порушував, спростовуються наведеними вище доказами.

Згідно Правил дорожнього руху керування транспортними засобами в стані алкогольного сп"яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно інспектором був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №402438 від 27 березня 2018 р. за ч.1 ст.130 КУпАП, а також акт огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

До даного протоколу про адмінправопорушення також долучені і письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27 березня 2018 р., які підтвердили обставини, зазначені у протоколі, про що особисто розписались.

Той факт, що пояснення свідків були написані одним почерком, одного змісту, на бланках, а тому не можуть бути належним доказом, на увагу не заслуговує, оскільки та обставина, що вони написані одним почерком, є спірною, а тотожність їхнього змісту обумовлена тим, що свідками був зафіксований факт виявлення ознак алкогольного сп"яніння у ОСОБА_2 та результат його огляду на стан алкогольного сп"яніння за допомогою алкотестера "Драгер", що від них і вимагалось, тому вони за своїм змістом, враховуючи правдивість їхніх показань, і не могли відрізнятись одне від одного.

Будь-які зауваження з приводу складеного інспектором адмінпротоколу чи інших матеріалів ОСОБА_2 не надавались та в матеріалах справи не містяться.

Твердження ОСОБА_2 з приводу того, що даний акт огляду на стан алкогольного сп"яіння не є належним доказом у зв"язку з тим, що він не містить дати складання, є надуманим. Даний акт складений поліцейським роти №1 батальйону УПП в Тернопільській обл. ДПП, рядовим поліції Красько М.Ю., що входила до складу екіпажу Тернопільського відділу поліції 27 березня 2018 р., яким біля 21 год 30 хв. був затриманий водій ОСОБА_2 Складався він в присутності тих самих свідків, що і протокол про адміністративне правопорушення, підписаний зазначеними свідками та правопорушником, який з результатами акту був згідний, жодних претензій не висловлював.

Більш того, бланк акту огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів є стандартним і не містить такої графи, як дата складання, оскільки є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, про що зазначено у самому цьому протоколі.

Тому, на думку апеляційного суду, висновки суду першої інстанції про винуватість у вчиненні ОСОБА_2 правопорушення є обгрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так із матеріалами справи.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі, були належним чином досліджені судом першої інстанції, та спростовані під час судового розгляду.

За таких обставин постанова судді Тернопільського міськрайсуду від 13 червня 2018 р. підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 - відмові у її задоволенні, оскільки будь-яких інших переконливих доводів, які б безумовно спростували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2018 р., якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.І. Коструба