Справа №591/5218/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Капкін О. Б.
Номер провадження 33/788/497/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,з участю ОСОБА_3, захисника Пулинець Б.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 - адвоката Пулинець Б.А. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця м. Суми,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп.

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 04 вересня 2018 року близько 03 год. 58 хв., рухаючись в районі будинку № 26 по вул. Героїв Крут в м. Суми, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 21070", реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно поданої апеляційної скарги, захисник ОСОБА_3 - адвокат Пулинець Б.А. просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із вчиненням адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності. 04 вересня 2018 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_3 з рідним братом ОСОБА_5, відпочивав у нічному розважальному закладі по вул. Інтернаціоналістів у м. Суми. Після виходу на вулицю, поблизу вказаного закладу, на нього та його брата було здійснено напад невідомих осіб, внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження від який втратив свідомість. ОСОБА_3 невідкладно викликав швидку медичну допомогу, та звертався до водіїв транспортних засобів з проханням відвезти брата до лікарні, але допомоги так і не отримав. З метою надання брату невідкладної медичної допомоги, ОСОБА_3 сів за кермо власного автомобіля, який знаходився на паркувальному майданчику поряд з будинком. Направляючись до КЗ СОР "Сумська обласна клінічна лікарня", на перехресті проспекту М. Лушпи та вул. Героїв Крут, ОСОБА_3 побачив екіпаж патрульної поліції, до яких підбіг за допомогою, але не зважаючи на ситуацію, інспектор роти № 1 батальйону УПП в Сумській області лейтенант поліції ОСОБА_6 склав протокол про адміністративне правопорушення. Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 з захисником, які підтримали подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на власність чи права громадян.

Об'єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і на річковому транспорті та маломірних судах, а суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

При цьому, вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має перевірити наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.

Крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності.

ОСОБА_3 повідомив суду, що вимушено сів за кермо власного транспортного засобу в стані алкогольного сп'яніння, оскільки рідний брат ОСОБА_5 перебував у непритомному стані в наслідок отриманих тілесних ушкоджень.

Надані пояснення підтверджуються доказами, зокрема з запису відеореєстратора службового автомобіля вбачається, як на перехресті проспекту М. Лушпи та вул. Героїв Крут в м. Суми, до транспортного засобу працівників поліції підбігає чоловік.

Крім того, ОСОБА_3 повідомляв інспекторів причину чому він сів за кермо транспортного засобу в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується відеозаписом з нагрудних знаків працівників поліції.

Вказані обставини підтвердили в суді апеляційної інстанції і свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Згідно висновку лікаря - нейрохірурга, 04 вересня 2018 року близько 04 год. 20 хв. в КЗ СОР "Сумська обласна клінічна лікарня" був оглянутий ОСОБА_5, зі встановленням медичного діагнозу.

Жодних даних, які б спростовували факт того, що ОСОБА_3, вимушено відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, щоб відвернути шкоду, яка загрожувала життю та здоров'ю його брату, і це обумовлено крайньою необхідністю, у матеріалах справи не має, а отже дійсність наведених обставин у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Вважаю, що крайня необхідність - це суб'єктивне право кожної людини. ОСОБА_3 діяв у стані крайньої необхідності, усвідомлюючи, що існує реальна небезпека життю та здоров'ю його брату, і він у цій ситуації обрав найшвидший спосіб доставляння його у медичний заклад для надання невідкладної медичної допомоги. У даному випадку він вимушено порушив охоронювані державою інтереси у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зволікання із доставкою ОСОБА_5 до медичного закладу могло загрожувати його життю чи здоров'ю.

Статтями 17 та 18 КУпАП встановлено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена КУпАП або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до змісту ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що порушення ОСОБА_3 п. 2.5 Правил дорожнього руху України вчинено ним в стані крайньої необхідності, оскільки останній діяв в інтересах свого рідного брата, який знаходився без свідомості після отриманих тілесних ушкоджень, для відвернення можливої небезпеки для його життя і здоров'я, тобто своїми діями він відвернув настання більшої можливої шкоди, ніж порушення Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Пулинець Б.А. задовольнити.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 18 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.