Справа 201/2394/18
Провадження 3/200/2021/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпрі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

«05» квітня 2018 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал від відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Дніпрі у відношенні ОСОБА_1 притягнутого за правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

24 лютого 2018 року о 13.10 год. в м. Дніпро по пр. Дмитра Яворницького, 57 водій ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в м. Дніпро по пр. Дмитра Яворницького, 57 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

У судове засідання зявився ОСОБА_1, свою вину не визнав, надав письмові пояснення в яких просив закрити провадження у справі, оскільки він не передавав керування автомобілем особі, що завідомо знаходилася в стані алкогольного спяніння. Зазначив, що йому стало зле і він зателефонував своєму приятелеві для того, щоб той відвіз його додому. Він пересів на пасажирське сидіння, прийняв ліки та задрімав, прокинувся вже коли ОСОБА_2 спілкувався з працівниками поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, виходячи з таких мотивів.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 «г» Правил дорожнього руху України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Як випливає з суті адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 передав керування автомобілем водію, який був у стані алкогольного спяніння, що є порушенням п. 2.9 «г» ПДР України, згідно якого водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

В письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначено, що 24 лютого 2018 року о 13.00 год. водій ОСОБА_2 неоднарозово відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. У водія були явні ознаки алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння кінцівок пальців рук, нестійка хода. Поруч з водієм знаходився власник автомобіля ОСОБА_1 який передав право на керування авто ОСОБА_2 та під час руху знаходився з ним в автомобілі.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №143343 від 24.02.2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5, протоколами про адміністративне правопорушення серії БР №216732 від 24.02.2018 року, БРД № 143345 від 24.02.2018 року у відношенні ОСОБА_2; рапортом працівника поліції.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 34 КУпАП обставин, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об'єктивним з'ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови про накладення адміністративного стягнення повинен відповідати вимогам статей 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та вказати мотиви відхилення інших доказів на які посилається правопорушник чи виражених ним доводів.

Вказаний протокол в повному обсязі відповідає вимогам ст.256 КУпАП, будь-яких порушень щодо його складання судом не встановлено.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1 КУпАП).

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1762 гривень.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 23, 33, 401, 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп. (УДСКУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, р/р 0004, код платежу 22030001, Банк отримувача: ГУДКСУ в Дніпропетровській області, , код ЄДРПОУ суду 02891368, МФО банку 805012).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови або її може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП.

Суддя: Женеску Е.В.