Провадження № 33/824/144/2018 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.05.2018, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за те, що він, 05 квітня 2018 року о 04 годині 30 хвилин, в м. Києві по проспекту Перемоги, 20, керував автомобілем марки «ToyotaCorolla», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, та від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування.В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, не проаналізовано докази із належною повнотою та не надано їм належної оцінки. Указав, що суд не дослідив та не звернув уваги на те що в протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено повних анкетних даних свідків, що в свою чергу вказує на те, що даний протокол не може бути належним доказом по справі. Зазначив, що йому було вручено другий примірник протоколу, в якому взагалі була відсутня інформація щодо свідків, що на його думку свідчило про те, що вказані свідки були вписані пізніше, за його відсутності, на розсуд працівників поліції. Указав, що працівники поліції не інформували його про необхідність проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння та порядок застосування спеціального технічного засобу, а також не запропонували йому провести огляд в закладі охорони здоров'я. Також зазначив, що в протоколі працівниками поліції були допущенні виправлення, що на його думку є істотним порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Просив постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до оскаржуваної постанови, у вину ОСОБА_3 булопоставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Між тим, ці висновки судді зроблені на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок неналежної оцінки доказів і погодитись із ними не можливо. Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів, водій зобов'язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. Цей огляд може проводитися за допомогою технічних засобів, чи у закладі охорони здоров'я. Право вибору способу проведення огляду належить особі, щодо якої є підозра про її перебування у стані алкогольного сп'яніння. При цьому, у випадку проведення огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу відповідно до положень п. 6 розділу ІІ вище вказаної Інструкції (далі - Інструкція), даний огляд проводиться в присутності двох свідків. Аналогічна вимога сформульована також і ч.2 ст. 266 КУпАП. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків, які додані до нього, у них відсутні повні анкетні дані щодо свідка ОСОБА_4 Окрім того, із оглянутого в судовому засідання відеозапису із нагрудної камери поліцейського, що був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення не можливо ідентифікувати осіб, які були залучені в якості свідків, оскільки даних осіб чітко на відеозаписі не видно, а також не вбачається роз'яснень поліцейських з яких саме підстав вказаних осіб залучено в якості свідків.

З вказаного відеозапису також вбачається, що працівниками поліції не пропонувалося та не роз'яснювалося ОСОБА_3 право на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння ні на місці зупинки транспортного засобу, ні у закладі охорони здоров'я, а відразу після виявлення ознак алкогольного сп'яніння останні склали протокол за фактом відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Апеляційний суд звертає увагу на те, що відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, з об'єктивної сторони ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на положення ч.3 ст. 266 КУпАП, а також Розділу ІІ Інструкції, обов'язково повинна супроводжуватися відмовою від такого огляду як на місці зупинки транспортного засобу, так і у закладі охорони здоров'я. Наведені порушення вимог Інструкції, апеляційним судом визнаються істотними, у зв'язку із цим здобуті докази слід визнати недопустимими.

Не врахування цих обставин, призвело до ухвалення суддею не обґрунтованого рішення про визнання ОСОБА_3винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення, передбаченого санкцією цієї статті.

У зв'язку із викладеним постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня2018 року щодо ОСОБА_3підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 03 травня 2018 рокущодо ОСОБА_3 скасувати.

Провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька