Справа № 16072018
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

16.07.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі захисника - адвоката Рутковського С.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 11сс/777/413/2018, в якій ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 притягнутий до адміністративної як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.06.2018.

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 29.04.2018 о 05:55 на вул. Швабській в м. Ужгород керував автомобілем «Audi A4» НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, і, на порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. За це, на підставі ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2 підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що постанова судді, на його думку, є незаконною. Стверджує, що від проходження огляду в закладі охорони здоров'я не відмовлявся, що поліцейський всупереч приписам Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015, не пропонував йому проходження медичного огляду на місці зупинки з застосуванням алкотестера, не склав і не долучив до справи направлення його на огляд з метою виявлення стану сп'яніння. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки містить неточності щодо часу зупинки транспортного засобу і неправдиві записи про ознаки алкогольного сп`яніння, що суддя не дав цим порушенням оцінки і відхилив його клопотання про допит свідків та перегляд у повному обсязі запису з камери відеоспостереження. Просить скасувати постанову судді та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Про час і місце апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 був повідомлений завчасно, однак у судове засідання апеляційної інстанції не прибув, клопотання про перенесення розгляду справи не подав. Захисник належне повідомлення ОСОБА_2 про час і місце апеляційного розгляду справи підтвердив, клопотання про перенесення апеляційного розгляду справи також не подав.

Апеляційний суд заслухав пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, дослідив наявні в справі докази, перевірив доводи скарги і приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов'язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_2 у його вчиненні і чи підлягає він адміністративній відповідальності, Апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Пунктом 1.10 цих Правил визначено, що водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого визнано винним ОСОБА_2, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи і оскарженої постанови судді, доказами вини ОСОБА_2 визнано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 052201 від 29.04.2018, протокол про адміністративне затримання серії АА № 009013 від 29.04.2018, письмові пояснення двох свідків і відеозапис.

Ту, зазначену в протоколі серії БД № 052201 від 29.04.2018 обставину, що він керував транспортним засобом на момент його зупинки працівником поліції, ОСОБА_2 заперечив. Фактичних даних, якими б це його твердження було спростовано, в матеріалах справи немає.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 256 КУпАП, зазначається дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 09.11.2015, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом . У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення.

Згідно з п.п. 3 і 5 розділу ІІ вказаної Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу, на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як убачається з протоколу серії БД № 052201 від 29.04.2018, ці вимоги додержані не в повній мірі.

В ньому зазначено тільки те, що ОСОБА_2 керував «ТЗ» з явними ознаками алкогольного сп'яніння і від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Свідками в протоколі зазначені мешканці м. Ужгород ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису вбачається, що автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_2, був зупинений поліцейським. Причиною зупинки поліцейський назвав неввімкнення водієм покажчика повороту праворуч. Установлений порядок проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 роз'яснювався, але не в повному обсязі, на пропозицію поліцейського пройти тестування на місці зупинки він не погодився, пояснюючи свою відмову тим, що не був водієм. Проте і спеціального технічного засобу для проходження огляду на стан сп'яніння на місці у поліцейського при собі і не було. Свідків, зазначених у протоколу про адміністративне правопорушення, на місці зупинки транспортного засобу також не було: вони були залучені до процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення у відділенні поліції.

Відсутність у матеріалах справи переконливих доказів того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом і відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров'я, саме як водій, виключає допустимість вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, як джерела доказів.

Отже, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на недопустимому доказі. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 283 КУпАП, повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Оскаржена постанова цим вимогам не відповідає, оскільки містить рішення про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення поряд з описом обставин, які не доведені допустимими доказами.

За таких обставин пояснення ОСОБА_2 і доводи апеляційної скарги не можуть бути відкинуті, а їх врахування виключає встановлення факту адміністративного правопорушення про яке йдеться в протоколі серії БД № 052201 від 29.04.2018 і в постанові судді від 13.06.2018.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.06.2018 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.