ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/5413/18 Головуючий в 1 інст.: Зарютін П.В.
Провадження № 33/807/177/18 Доповідач в 2 інст.: Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Деревянко І.О., потерпілого ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, справу за апеляційною скаргою адвоката Деревянко І.О. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працююча головним бухгалтером ТОВ «Автодім «Соллі плюс», фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду, 07.09.2018 року о 16-10 год. ОСОБА_2 в м. Запоріжжі, на перехресті вул. Патріотична - вул. Лермонтова, керуючи автомобілем «Фольксваген», держномер НОМЕР_3 виконуючи поворот ліворуч, не надала перевагу у русі автомобілю НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, який при зеленому сигналі світлофору слідував у зустрічному їй напрямку прямо, внаслідок чого, уникаючи зіткнення, автомобіль під керуванням ОСОБА_4, виїхав за межі проїзної частини, здійснивши наїзд на перешкоду (бордюрний камінь), чим ОСОБА_2 порушила вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України, що спричинило (пошкодження транспортного засобу «Хюндай» держномер НОМЕР_4

В апеляційній скарзі адвокат Деревянко І.О. просить задовольнити клопотання про призначення експертизи та постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що інформація учасників ДТП суперечить одна одній, тож за встановленням істини у справі вважала б за необхідне призначити автотехнічну експертизу, однак суд першої інстанції клопотання ОСОБА_2 про призначення судової автотехнічної експертизи залишив без задоволення.

Апелент не погоджується з думкою суду першої інстанції, а саме, з тим суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_2 про те, що вона пересвідчилася у безпеці свого маневру, оскільки вони не узгоджуються з жодним із досліджених по справі доказів, суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи, а тому пояснення ОСОБА_2 суду розцінює як її спробу ввести суд в оману задля уникнення відповідальності за скоєну ДТП.

У суду були підстави для призначення заявленої експертизи, оскільки її метою було встановлення причин і наслідків ДТП, встановлення того, як повинен був діяти кожен водій транспортного засобу в даній дорожній ситуації відповідно до технічних вимог Правил дорожнього руху та чи мав він з моменту виникнення небезпеки технічну можливість запобігти пригоді.

ОСОБА_2 стверджує, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода виникла з незалежних від неї обставин. Для підтвердження вини ОСОБА_2 О В. або ОСОБА_4 необхідні були спеціальні знання фахівця - експерта з проведення судової автотехнічної експертизи.

В апеляційному суді:

- адвокат Деревянко І.О. підтримала апеляційну скаргу та наполягала на призначенні судової автотехнічної експертизи, оскільки є суперечності в показах учасників ДТП;

- потерпілий ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення апеляційної скарги та вважали постанову суду законною та обґрунтованою.

Вислухавши пояснення захисника - адвоката Деревянко І.О., потерпілого ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Аналізуючи пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди та документи, які наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_2 є невідповідність вимогам п. 16.6 Правил дорожнього руху України, що вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній постанові.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 вказала, що 07.09.2018 року о 16 год. 15 хв. вона рухалась на автомобілі «Фольксваген», р/н АР 8080 EC по вул. Лермонтова і повертала на вул. Патріотичну в м. Запоріжжя. На перехресті на зелене світло, при повороті на ліво зупинилась, щоб пропустити інші автомобілі. Два автомобіля у зустрічному напрямку зупинились, щоб повернути на ліво. Переконавшись у безпеці свого маневру, вона продовжила рух, повертаючи вліво, натомість на великій швидкості до перехрестя їй на зустріч наблизився автомобіль «Хюндай», який звернув і виїхав на бордюрний камень. Зазначений автомобіль вона не бачила і не могла бачити із-за стоячих у зустрічному напрямку двох автомобілів.

В письмових поясненнях інший учасник ДТП - ОСОБА_4 вказав, що він дійсно при вищевикладених обставинах перебував за кермом автомобіля НОМЕР_2, та рухався по вул. Лермонтова у бік вул. Перемоги, наближався до перехрестя з вул. Патріотичною, яке мав проїхати прямо на зелений сигнал світлофору, проте водій автомобіля «Фольксваген», що рухався назустріч, не надав йому перевагу у русі, виїхав на його смугу руху, згодом - продовжив рух по крайній правій, а тому, уникаючи зіткнення, ОСОБА_4 спрямував свій автомобіль вправо, виїхав за межі дороги, зіткнувшись із бордюрним каменем, внаслідок чого було пошкоджено керований ним транспортний засіб.

На схемі дорожньо-транспортної пригоди видно, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 зафіксовано поза межами проїзної частини (з лівого боку по ходу його руху), що свідчить про те, що її автомобіль пересік смугу руху, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_4, отже, вказане узгоджується із поясненнями потерпілого ОСОБА_4 щодо ненадання йому переваги у русі з боку ОСОБА_2

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам, та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що вона пересвідчилася у безпеці свого маневру не узгоджуються з жодним із досліджених по справі доказів, та суперечать встановленим судом фактичним обставинам справи.

Доводи, викладені адвокатом Деревянко І.О. в апеляційній скарзі, правильність цих висновків суду не спростовують.

Адвокат Деревянко І.О. в судах першої та апеляційної інстанцій заявляла клопотання про призначення автотехнічної експертизи. При цьому, частина викладених у клопотанні питань стосується правової оцінки дій сторін.

У відповідності до ст.273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба у спеціальних знаннях.

Із сукупності наведених норм вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, у зв'язку з чим постановою суду в задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Наявними доказами про справі повністю підтверджується вина водія ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Взаємовиключних доказів, які б потребували оцінки судом за допомогою проведення судової експертизи, матеріали справи не містять, а відтак у судів першої та апеляційної інстанцій відсутні підстави для призначення судової автотехнічної експертизи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення, та особу правопорушника.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Деревянко І.О., залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/5413/18