Провадження № 33/824/1723/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника БорецькогоВ.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Борецького В.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року провадження по адміністративній справі відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 25.06.2018 року о 07 год. 00 хв. ОСОБА_3, перебуваючи за місцем мешкання, вчинив сварку із дружиною ОСОБА_5, чим вчинив психологічне насильство в сім'ї, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням захисником Борецьким В.В. в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19.11.2018 року, а провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 24.05.2018 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано, тому юридично вказані особи не є членами однієї сім'ї, отже відсутній об'єкт складу вказаного правопорушення. Окрім цього, жодних з перерахованих в диспозиції ст.173-2 КУпАП дій ОСОБА_3 не здійснював, а ситуація, приводом до якої став виклик поліції була пов'язана з тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вирішують питання про участь у вихованні спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Це питання розглядалось на той час органом опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві Державною адміністрацією, а одним із способів зашкодити прийняттю об'єктивного рішення було складання негативного враження про ОСОБА_3 шляхом здійснення різних звернень на останнього до правоохоронних органів для подальшого посилання на вказані звернення під час прийняття рішення про участь у вихованні дитини.

На думку апелянта, у справі відсутні докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП. У протоколі про адміністративне правопорушення не викладено обставин вчинення насильства у сім'ї. Описова частина рішення не містить в собі чіткого та змістовного викладу обставин вчинення правопорушення, відомостей про стан, у якому воно вчинялось. Також не зазначено пояснень правопорушника, які були надані при розгляді справи, його ставлення до вчиненого, докази, якими підтверджується вина правопорушника.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3, його захисника Борецького В.В. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не було в повному обсязі з'ясовані всі обставини справи, у зв'язку з чим, постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 року №2789-ІІІ насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства.

Фізичне насильство в сім'ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім'ї іншому члену сім'ї побоїв).

Психологічне насильство в сім'ї - насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Економічне насильство в сім'ї - умисне позбавлення одним членом сім'ї іншого члена сім'ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров'я.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що на цей час не перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 Ситуація, приводом до якої став виклик поліції була пов'язана з тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вирішували питання про участь у вихованні спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. При цьому, наголосив, що ОСОБА_5 провокувала його до конфлікту, однак він не вчиняв будь-яких дій, передбачених диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суд м. Києва від 24.05.2018 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано, тому юридично вказані особи не є членами однієї сім'ї, а отже відсутній об'єкт складу вказаного правопорушення.

Разом із цим, всупереч вимогам ст.280 КУпАП районним судом не було з'ясовано всіх обставин адміністративного правопорушення, не встановлено чи винуватий ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, чи є у його діях склад адміністративного правопорушення, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Також, оскаржуване рішення не містить відомостей про ставлення останнього до доводів, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані порушення, на думку апеляційного суду, є істотними. Відтак, судове рішення не може бути визнане законним.

Із огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги захисника БорецькогоВ.В. підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та вважаються апеляційним судом обґрунтованими.

Таким чином, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Борецького Володимира Володимировича задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 19 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль