ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/388/18 Справа № 186/1099/18 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко С. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Дніпро

20 грудня 2018 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Олександрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого АДРЕСА_1, проживаючого АДРЕСА_2, громадянина України, працює Першотравенський ремонтно-механічний завод,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 26 червня 2018 року о 17 годині 55 хвилин на автодорозі М-04 Знам'янка - Луганськ - Ізварино ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ, д.н.з. дн НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та в присутності двох свідків відмовився від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначає, що 13 листопада 2018 року отримав постанову Дніпровського апеляційного суду про повернення апеляційної скарги від 16 жовтня 2018 року, оскільки вона не містила підпису апелянта. Разом з тим ОСОБА_1 наголошує, що в строки передбачені ст. 294 КУпАП подав попередню апеляційну скаргу, у зв'язку з чим наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Мотивуючи свою позицію в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння фактично не відмовлявся, крім того працівники поліції протоколу про адміністративне правопорушення не складали та не надавали його для ознайомлення. В апеляційній скарзі апелянт наголошує, що відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння оскільки в транспортному засобі знаходилась родичка яку необхідно було терміново транспортувати до лікарні.

Разом з тим апелянт наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення не законний оскільки свідки поставили підписи в протоколі який не було заповнений працівниками поліції, у зв'язку з чим на його думку постанова суду підлягає скасуванню. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, однак не скористався своїм правом бути присутнім в судовому засіданні, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду апеляційної скарги, тому у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі.

Дослідивши матеріали провадження доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи, що ОСОБА_1 первинно звернувся із апеляційною скаргою у строки передбачені ст. 294 КУпАП, однак без власного підпису, вважаю, що строки оскарження при поданні ним виправленої апеляційної скарги не порушенні, а тому і поновлення їх не потребується.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та мотивоване рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про відмову останнього від проходження медичного оглядку на стан сп'яніння, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції було надано належну оцінку, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД№016143 від 26.06.2018 року, складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження за допомогою спеціального технічного засобу в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 даними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру та медичного огляду для встановлення стану сп'яніння та від підпису у протоколі.

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_1, від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суперечності зазначені в апеляційній скарзі які місяться в поясненнях свідка ОСОБА_3. допитаного у судовому засіданні місцевого суду, не знайшли свого підтвердження, оскільки останній повідомив, що на початку літа цього року він їхав на автомобілі ВАЗ - 2107, з с. Миколаївка, Петропавлівського району, до міста Першотравенська, по дорозі додому в районі зупинки «Лугова» на може сказати чи був ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, але може підтвердити той факт, що ОСОБА_1 в його присутності відмовився від огляду на стан алкогольного сп'яніння. Свої підписи в письмових поясненнях та в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів підтверджує.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Крім того, з наявних в матеріалах справи пояснень ОСОБА_1 (а.с.3) вбачається, що останній керував автомобілем з залишковим запахом алкоголю, так як вживав алкогольні напої вчора, від продуття алкотестеру драгер та медичного огляду відмовляється в присутності двох свідків. З порушенням згоден.

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що він написав зазначені пояснення під тиском, матеріалами справи не знайшло свого підтвердження, крім того, місцевий суд правильно зазначив, що мотиви такої відмови від проходження огляду «сторгувався за винагороду в розмірі 5000,00 гривень не оформлювати матеріал про адміністративне правопорушення» не мають в даному випадку вирішального значення для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за скоєне ним правопорушення, а є підставою для перевірки відповідними правоохоронними ораними, з чим і погоджується апеляційний суд, оскільки доказів зворотнього останнім надано не було.

Крім того, як вбачається із рапорту працівника поліції, у відповідності до вимог ст.. 266 КУпАП було належним чином відсторонено водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

З огляду на викладене, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун