Справа № 408/3808/17-п
Провадження № 33/782/28/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 травня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Луганської області Чорнобривко Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу в частині доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яку подав ОСОБА_1 -
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Біловодського районного суду Луганської області від 5 вересня 2017 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , помічника начальника штабу-начальника зв`язку, військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 гривень у дохід держави.
Згідно постанови, 8 липня 2017 року перебуваючи у розташуванні військового підрозділу на території Станично-Луганського району Луганської області, в умовах особливого періоду, вживав алкогольні напої та у подальшому до 16 години 55 хвилин виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. 25 січня 2018 року він дізнався про те, що відкрито виконавче провадження щодо виконання постанови Біловодського районного суду Луганської області. До цієї жати про існування постанови він не знав, не брав участі у розгляді справи та не був при оголошенні рішення суду, тому він вважає, що строк на апеляційне оскарження він не пропустив. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Клопотання про поновлення пропущеного строку розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якого з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується те, що повідомлення про час та місце проведення судового засідання неодноразово надсилались ОСОБА_1 на адресу, зазначену ним в апеляційній скарзі, однак, у судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився і даних про поважність причин його неявки в судове засідання та заяви про відкладення розгляду справи на інший день до апеляційного суду не надходило.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету й не порушує саму сутність цього права.
Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).
Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 5 вересня 2017 року, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 15 вересня 2017 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав до Біловодського районного суду Луганської області 29 січня 2018 року, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 5 вересня 2017 року (через чотири місяці з моменту закінчення строку на апеляційне оскарження).
Підстави, на які ОСОБА_1 посилається у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема, на те, що він не був присутній під час розгляду справи, копію постанови не отримував, а про наявність такої дізнався з постанови про відкриття виконавчого провадження, яку отримав 25 січня 2018 року, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.
Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що згідно заяви ОСОБА_1 , він просив розглянути без його участі справу про скоєння ним адміністративного правопорушення, та те, що з протоколом про адміністративне правопорушення згодний повністю, свою вину у скоєному визнав повністю (а.с.7).
При цьому, врахувавши неодноразові неявки ОСОБА_1 у судові засідання для вирішення питання про поновлення строків подачі апеляційної скарги, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .
Наведене свідчить про те, що, не з`явившись на розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про час та місце її розгляду, і при цьому, не надавши суду до початку розгляду справи відомостей про поважність причин неявки чи заяви про відкладення розгляду справи на інший день, ОСОБА_1 позбавив себе можливості приймати участь у розгляді справи та реалізувати передбачені ст. 268 КУпАП права.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови була направлена ОСОБА_1 8 вересня 2017 року (а. с. 13), тобто в установлений законом строк, на адресу, яка зазначена ним як у протоколі, так і в апеляційній скарзі, і на яку йому було надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Зазначене свідчить про те, що 25 січня 2018 року ОСОБА_1 отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження й не отримав копію постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, які надіслані на одну й ту ж саме адресу.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що направлена судом ОСОБА_1 копія постанови про накладення на нього адміністративного стягнення повернута до суду, що свідчить про те, що ОСОБА_1 відмовився від отримання копії постанови, тобто із причин, які залежали від його волі.
Вищенаведені обставини свідчать про дотримання судом першої інстанції всіх вимог КУпАП щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, та щодо направлення йому копії постанови.
У зв`язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, - наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання апеляційного суду, не дають підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, у зв`язку з чим, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.
При прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що ОСОБА_1 не наведено поважних причин і не надано жодних доказів у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; що, не з`явившись у судове засідання на розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 позбавив себе можливості на доведення поважності причин пропуску строку та надання апеляційному суду будь-яких доказів із цього приводу, і зокрема, що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Разом із тим, необхідно зазначити, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення, відмовивши у відновленні пропущеного строку.
Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Ю.В.Чорнобривко