Справа № 689/1212/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Кульбаби А.В., за участю: секретарів судового засідання Білоус Г.В., Фурман Н.Л., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.05.2018р. серія БД № 068559 ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 20 травня 2018 року о 03 год. 40 хв. на А/Д Н-03 230 км в напрямку м. Чернівці керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що вночі 20 травня 2018 року він відпочивав в барі «Берлін», що в с. Солобківці Ярмолинецького району. Під час перебування у барі сталася бійка між присутніми там чоловіками. Після цього, оскільки він був в стані алкогольного спяніння, він прийшов до тями в салоні автомобіля ВАЗ 2108 свого брата на задньому сидінні. Прокинувся від того, що хтось світив йому в обличчя і намагався перетягнути його із заднього сидіння на місце водія, але він сів на переднє пасажирське сидіння. Працівники поліції запропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», однак він відмовився, оскільки автомобілем ВАЗ 2108 не керував. Протокол про адміністративне правопорушення він не підписував.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи в цілому, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 5 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З диспозиції ст. 130 КУпАП вбачається, що відповідальність за цією статтею наступає саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водночас, до матеріалів справи не долучено жодних належних і допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 20 травня 2018 року о 03 год. 40 хв. на А/Д Н-03 230 км в напрямку м. Чернівці керував автомобілем НОМЕР_1. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні. Суд не бере до уваги в якості доказу керування вказаним автомобілем ОСОБА_1 відеозапис правопорушення (а.с. 11), оскільки з переглянутого відеозапису видно лише ОСОБА_1, який перебуває в автомобілі на задньому та передньому пасажирському сидіннях. В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично ствердив, що транспортним засобом ВАЗ 2108 20 травня 2018 року о 03 год. 40 хв. не керував.

Так, судом також викликалися для безпосереднього допиту в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 (Дунаєвецький район, с. Воробіївка, вул. Шевченка, 60) та ОСОБА_3 (Дунаєвецький район, с. Воробіївка, вул. Шевченка, 60). Але останні в судове засідання, що призначене на 27 липня 2018 року на 10 год. 00 хв., не зявилися, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 17-18). У звязку з наведеним, суд не може пересвідчитися, чи дійсно ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у присутності цих двох свідків. Крім цього, у матеріалах справи відсутні належним чином завірені копії документів, які посвідчують їх особи.

Крім цього, згідно письмових пояснень цих свідків, наявних в матеріалах справи (а.с. 6-7) не зрозуміло, від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 чи від огляду на стан спяніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків чи в медичному закладі.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вказані пояснення свідків (а.с. 6-7) не є належними і допустимими доказами порушення ОСОБА_1 п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Отже, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 20.05.2018р. серія БД № 068559, пояснень ОСОБА_1, письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 не пропонувалось у відповідності до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. п. 3, 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008р. п.п. 6, 7 розділу № 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015р. № 1452/735, пройти огляд на стан спяніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Крім цього, відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зокрема, як встановлено судом, в протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, що є порушенням п. 8 Постанови.

Таким чином, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 20.05.2018р. серія БД № 068559 не може вважатися належним і допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не порушував вимог п. 2.5. Правил Дорожнього руху України, тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає закриттю у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 245-249, 251, 252, 256, 266, 268, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення; ст. 62 Конституції України,

постановив:

Справу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя А.В. Кульбаба