Справа 556/751/18
Номер провадження 3/556/256/2018
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2018 року Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Поровський В.А.,

при секретарі Кньовець Н.П., Герус І.С.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні матеріали, що надійшли з Володимирецького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, -

За ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в:

25 квітня 2018 року близько 17 год. 50 хв., ОСОБА_1 здійснив злісну непокору працівникам поліції, а саме шарпав їх за верхній одяг, погрожував фізичною розправою та ображав нецензурними словами.

За даним фактом поліцейським Володимирецького ВП ГУ НП в Рівненській області відносно ОСОБА_3 складено протокол за ознаками правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 (згідно паспорту вірне прізвище «Рощот», в протоколі «Розщот») зявився, вини вчиненого правопорушення не визнав, вказав, що не вчиняв насильницьких дій відносно поліцейських та не виявляв відносно них непокору. В судовому засіданні клопотав викликати поліцейських, які його затримали та склали протокол, свідків записаних в протоколі для дачі їх особистих пояснень в судовому засіданні. Крім того клопотав допитати свідка ОСОБА_4, яка була за кермом автомобіля і бачила, як його затримали поліцейські.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він спільно з поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відреагували на повідомлення по факту керування невідомою особою автомобілем в стані алкогольного спяніння. Коли приїхали на місце події, то побачили автомобіль «Вольксваген Пассат», за кермом якого перебувала жінка. За пасажирським сидінням вказаного автомобілю перебував ОСОБА_1, який виявив непокору, а саме не предявив документи на вимогу поліцейського, зухвало себе поводив, нецензурно лаявся.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 також пояснили, що непокора проявлялась в тому, що ОСОБА_1 нецензурно лаявся, пручався під час його затримання.

Свідок, який записаний в протоколі про адміністративне правопорушення - ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що їхав автомобілем і побачив, як поліцейські затримують невідомого чоловіка, після чого зупинився і підійшов з цікавості до поліцейських, які запропонували йому бути свідком затримання невідомого чоловіка. На рахунок непокори поліцейським, свідок ОСОБА_8 пояснив, що останній виражався нецензурними словами відносно поліцейських, які застосували відносно нього кайданки, але за що не знає.

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснила, що її безпідставно зупинили поліцейські, на вимогу представитись та пояснити причину зупинки нічого не пояснили, безпідставно вибили скло в автомобілі та затримали пасажира ОСОБА_1 При цьому вказує, що ОСОБА_1 не виявляв непокори відносно поліцейських, які надягли йому кайданки та забрали в поліцію. ОСОБА_4 також додала, що поїхала до відділку поліції, де перебував ОСОБА_1 в який її не пускали.

Свідок, який записаний в протоколі про адміністративне правопорушення - ОСОБА_9 та заявниця, від якої надійшло повідомлення пропорушення ПДР - ОСОБА_10, в судове засідання не з'явились, не повідомили суд про причини неявки, хоча належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засдіання.

Стаття 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

З системного аналізу положень ст. 185 КУпАП вбачається, що об'єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Згідно розяснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, що адміністративна відповідальність заст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Законом України «Про національну поліцію» закріплені повноваження поліцейського, в тому числі їх права та обов'язки, з яких вбачається, що вимоги працівника поліції та розпорядження - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, та має бути законодавчо обґрунтований.

Отже, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з диспозиції ст. 185 КУпАП, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов'язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов'язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора, разом з тим наявні в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те в чому саме полягала законна вимога поліцейських, яку не виконав ОСОБА_1, в чому саме проявлялась злісна непокора.

В судовому засіданні не підтверджено достатніми та належними доказами наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Крім того, у відповідності до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення вчинено 25 квітня 2018 року. З цього приводу суд приймає до уваги, що станом на момент розгляду справи пройшли строки притягнення до відповідальності вказаної особи, з урахуванням положень ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Таким чином, у суду відсутні правові підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а провадження слід закрити у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 254,256, 280,283, 285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_3 - закрити у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд Рівненської області.

Суддя: