Справа № 301/1279/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27.12.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю прокурорів Хрипака М.С., Царя І.І., захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвоката Реги Є.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 липня 2018 року щодо нього.

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 сільського голови с. Ільниця Іршавського району, українця, громадянина України визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП з призначенням йому адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_2, будучи головою Ільницької сільської ради та суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як суб'єкт декларування, повинен виконувати функції держави або місцевого самоврядування та є суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно підпункту б) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 № 1153/29283, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого періоду декларування (до 01.04.2018), а саме 01.04.2018 о 23.15 год., опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік особи, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначену постанову судді, та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів вважає, що суддя місцевого суду не взяв до уваги його пояснення, які підкріплені належними документами щодо технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК при поданні щорічної декларації. Вказує, що завчасно - 29.03.2018 року отримав електронний цифровий підпис і починаючи з цієї дати намагався заповнити та подати декларацію, однак не зміг «увійти» в систему через її некоректне функціонування та збої в роботі. Тільки 01.04.2018 року о 23 год.15 хв. електронна декларація ОСОБА_2 з'явилася на сайті НАЗК. Апелянт зазначає, що вчинив всі залежні від нього дії, спрямовані на вчасне подання щорічної декларації та не мав умислу на порушення порядку декларування доходів.

Заслухавши пояснення захисника Реги Є.Є., який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, прокурорів Хрипака М.В. та Царя І.І., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність рішення суду першої інстанції, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ст.ст.245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративні правопорушення і обов'язком органу, який її розглядає є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Судом першої інстанції, в повній мірі оцінено докази вини ОСОБА_2 та правильно встановлено, що він, будучи посадовою особою уповноваженою на виконання функцій держави, згідно підпункту "з" пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, після встановленого періоду декларування опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік.

Апеляційний суд констатує, що обов`язок подання декларації за 2017 рік був визначений у проміжок часу з 01 січня до 31 березня 2018 року, однак, незважаючи на такий відносно великий термін часу - 3 місяці, ОСОБА_2 тільки з 29.03.2018, тобто, за два дні до закінчення встановленого крайнього терміну подання декларації, після отримання нового ЕЦП, подав декларацію, що й призвело до порушення строку її подачі. Апеляційний суд не приходить до висновку, що у його діях відсутній умисел на вчинення правопорушення. Зазначене свідчить про вчинення ним правопорушення з необережності, оскільки він повинен був передбачити можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Таким чином постанова суду є законною, обгрунтованою.

Разом з тим, апеляційний суд бере до уваги доводи ОСОБА_2 викладені в апеляційній скарзі, зокрема, те, що він, після отримання нового ЄЦП, намагався своєчасно, тобто до закінчення визначеного строку, подати декларацію ( згідно скріншотів з 12 год. 49 хв. 30.03.2018, а.с. 38-43). Декларація ним заповнена до 18 год. 31.03.2018, о 21 год. 53 хв. 31.03.2018 він звернувся з офіційним повідомленням до НАЗК про те, що він її не може подати, оскільки система зависла ( скріншот а.с. 43). Його декларація була прийнята 01.04.2018 о 23 год. 15 хв. Апеляційний суд вважає це обставиною, що пом`якшує відповідальність, а те, що порушений строк подання декларації є незначним - вважає вчинене діяння малозначним.

При малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_2 положення ст.22 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись, ст.294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Іршавського районного суду від 03.07.2018 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальностіза ч.1 ст.172-6 КУпАП, оголосивши усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя