Роздільнянський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/1923/18

Номер провадження: 3/511/815/18

"06" вересня 2018 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Ільяшук А В , розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу прикордонної служби „Роздільна Білгород-Дністровського прикордонного загону Південного регіонального управління ДПС України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 204-1 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

03.09.2018 року о 10год. 30 хв. в міжнародному пункті пропуску "Кучурган-Новосавицьке", на потязі №642, вагоні №1 за маршрутом «Кишинів-Одеса», громадянин України ОСОБА_1 здійснив спробу незаконного перетину державного кордону з України в Республіку Молдова без відповідних документів, що дають право на перетинання державного кордону України, а саме: на паспортний контроль предявив закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 №384304502, виданий 13.09.2016 року, МВР Шумен, тим самим порушив вимоги ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України».

В судове засідання ОСОБА_1не прибув, про час та місце розгляду адміністративних матеріалів був сповіщений належним чином, про що в справі є відповідні докази. Будь-яких пояснень, заперечень та жодних доказів на спростування вище викладеного до суду не надав. У разі неявки просив суд розглянути справу без його участі.

Суд вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на вищевикладене, ігнорування ОСОБА_1виклику до суду, суд приходить до висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчинені даного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ПдРУ №1603623 від 03.09.2018 року, згідно якого громадянин України ОСОБА_4, 03.09.2018 року о 10год. 30 хв. в міжнародному пункті пропуску "Кучурган-Новосавицьке", на потязі №642, вагоні №1 за маршрутом «Кишинів-Одеса», намагався незаконно перетнути державний кордонУкраїни, з України в Республіку Молдова без відповідних документів, що дають право на перетинання державного кордону України, а саме: на паспортний контроль предявив закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 №384304502, виданий 13.09.2016 року, МВР Шумен;

- рапортом інспектора прикордонного контролю віпс «Кучурган» від 03.09.2018 року, згідно якого, під час несення служби прикордонним нарядом "Старший прикордонного наряду в ППР" було виявлено громадянина України ОСОБА_1, який намагався незаконно перетнути державний кордон України з Молдовою без відповідних документів, що дають право на перетинання державного кордону України а саме: на паспортний контроль предявив закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 №384304502, виданий 13.09.2016 року, МВР Шумен;

- протоколом про адміністративне затримання від 03.09.2018 року;

- протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення документів від 03.09.2018 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1, в яких він підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

- витягом з ПК «оцінка ризиків».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є громадянином України, і він має закордонний паспорт громадянина України №ЕА946617, виданий 25.04.2008 року, копія якого міститься в матеріалах справи.

Згідно ст.12 Закону України «Про державний кордон України» пропуск осіб, які перетинають державний кордон України, здійснюється органами Державної прикордонної служби України за дійсними документами на право в'їзду на територію України або виїзду з України після предявлення одного з документів, зазначених у ст.2 цього Закону, а саме: паспорта громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичного паспорта, службового паспорта, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на вїзд в Україну).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство» в Україні діє принцип єдиного громадянства згідно якого, якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Виходячи з вищевказаних норм, з огляду на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство») ОСОБА_1, будучи громадянином України, вступивши у правові відносини з Україною, а саме при виїзді з території України у пункті пропуску на паспортний контроль мав би предявити один з документів, який передбачений ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України», який відповідно дає право громадянину України на вїзд в Україну і виїзд з України.

Проте, при спробі перетину кордону ОСОБА_1 не предявив відповідний документ який надає право на перетин державного кордону України, громадянам України.

При цьому він при виїзді з України в пункті пропуску пред'явив власний закордонний паспорт громадянина ОСОБА_2 №384304502, виданий 13.09.2016 року, МВР Шумен, який в даному випадку, йому як громадянину України, не дає право на перетин державного кордону України.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом, поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України, без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а суб'єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

З огляду на викладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що громадянин України ОСОБА_5, здійснив спробу перетину державного кордону України без відповідних документів, які надають право на перетин кордону громадянами України, які передбачені ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадянами України».

Таким чином, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст.204-1 КУпАП як: перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів, оскільки, в судовому засідання достовірно встановлено, що він здійснив спробу перетину державного кордону України, без відповідних документів.

Слід значити, що незважаючи на принцип єдиного громадянства (п.1 ч.1 Закону України «Про громадянство»), законодавством України не передбачено відповідальність за отримання громадянином України громадянства іншої держави та правових наслідків в такому випадку для громадянина України чинним законодавством не передбачено.

І в даному випадку, ОСОБА_1, як громадянин України притягується до відповідальності не за наявність у нього громадянства іншої держави, а саме за спробу перетину державного кордону України, без відповідних документів.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, характер вчиненого адміністративного правопорушення, вважаю, за можливим призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.1 ст.204 -1 КУпАП .

Також, відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП України з ОСОБА_1слід стягнути судовий збір в сумі 352,40грн., оскільки судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 204-1 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 3400 /три тисячі чотириста/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 гривень.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601)

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106,

код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

код банку отримувача: 899998,

рахунок отримувача: 6001,

код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районий суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя А. В. Ільяшук

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк предявлення до виконання постанови 3 місяці.