АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один ) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_2 03 лютого 2018 року о 08 год. 28 хв. по пр. Маяковського, 38/10 в м. Києві керував автомобілем марки «Рено Дастер», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світлові подразники, нечітка вимова). Від огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків у відповідності до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103. Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду міста Києва від 12 березня 2018 року, скасувати постанову та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне апеляційне оскарження постанови судді ОСОБА_2. посилається на те, що в судовому засіданні суду першої інстанції присутній не був, копію постанови Деснянського районного суду міста Києва від 12 березня 2018 року отримав 15 березня 2018 року, первинну апеляційну скаргу подав 23 березня 2018 року, тому вважає, що постановою Апеляційного суду м. Києва від 25 квітня 2018 року необгрунтовано повернуто його апеляційну скаргу.

ОСОБА_2 зазначає, що постанова судді прийнята з грубим порушенням вимог КУпАП, оскільки його було позбавлено права на участь у розгляді справи та наданні пояснень, а висновки суду викладені у постанові не грунтуються на дійсних обставинах справи.

Апелянт посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено без додержання вимог ст. 256 КУпАП, так як інспектор поліції при складені протоколу не уточнив, що необхідно вказувати саме адрес фактичного проживання порушника, а не місце його реєстрації. Саме некоректні дані, що внесені працівником поліції до протоколу про адміністративне правопорушення, унеможливили суд повідомити ОСОБА_2 про час та дату слухання справи, так як поштові повідомлення повертались за закінченням терміну зберігання.

Крім цього, ОСОБА_2 зазначає, що у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення у графі: пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вказано: «не має часу проходити», проте інспектор поліції не надав можливості у повній мірі надати пояснення по суті інкримінованих йому дій.

Також ОСОБА_2 вказує, що від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння він не відмовлявся, оскільки інспектор поліції не запропонував йому та не надавав можливості пройти огляд на місці з використанням спеціальних технічних засобів, як це передбачено у встановленому законом порядку, на підставі відсутності у нього такого технічного засобу. Впротоколі зазначено факт відмови від проходження огляду, без конкретизації якого саме, де саме та за допомогою якого спеціального технічного засобу та не надано пояснення інспектора про причину неможливості проведення огляду на стан сп'яніння на місці зупинки. Таким чином, огляд на місці не був проведений через відсутність у інспектора поліції спеціального технічного засобу для визначення стану сп'яніння.

Також з протоколу вбачається, що в ньому належним чином не викладено суть правопорушення, зокрема не зазначено, яке саме діяння чи бездіяльність вчинив ОСОБА_2, що містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений своєчасно та належним чином.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу без участі у судовому засіданні особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 03 лютого 2018 року о 08 год. 28 хв. по пр. Маяковського, 38/10 в м. Києві керував автомобілем марки «Рено Дастер», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світлові подразники, нечітка вимова). Від огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддя, обгрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху - відмові від проходження, відповідно до встановленого прядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння, послався на наявні у справі докази, а саме: дані протоколу про адміністративні правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження, огляду на стан наркотичного сп'яніння (а.с.3).

Крім того, Управлінням патрульної поліції у м. Києві надано відеозапис із нагрудної камери поліцейського, на якій зафіксовані події 03 лютого 2018 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 099758 щодо ОСОБА_2 (а.с. 4).

Під час перегляду вказаного вище відеозапису у суді апеляційної інстанції, відмова ОСОБА_2 в присутності свідків від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння знайшла повне підтвердження.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 про те, що вінвід проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлявся, є голослівними, оскільки, як вбачається із зазначеного відеозапису, ОСОБА_2відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків.

Посилання ОСОБА_2, на те, що огляд на місці зупинки транспортного засобу не був проведений через відсутність у інспектора поліції спеціального технічного засобу для визначення стану сп'яніння, є необґрунтованими, оскільки виходячи з вимог п.7 розділу другого Інструкції &qunt;Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції&q?во;, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ №1452/735 від 09.11.2015, проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове, що неможливо здійснити на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення належним чином не викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, також є необґрунтованими.

При складанні щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 мав би повідомити про своє реальне місце проживання, але цього не зробив, у зв`язку з чим направлення судових повісток за місцем його реєстрації є правомірним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення є голослівними, та не підтверджуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, суддя апеляційного суду вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, рішення судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалене на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Підстав для закриття провадження по справі за ч.1 ст. 130 КУпАП, у в зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2події і складу адміністративного правопорушення, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, немає.

У зв'язку з цим суддя суду апеляційної інстанції оскаржувану постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2. - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один ) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко

Справа № 33/796/1988/2018 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Шмигельський Д.І.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.