Провадження № 3/520/6731/18
ПОСТАНОВА

28.12.2018 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серія БД№290923 від 07.10.2018, складений інспектором 1 роти 4 батальйону УПП в Одеській області капралом поліції ОСОБА_1 щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_2, 07.10.2018 року близько 02:05 години, керуючи автомобілем Nissan Silvia, державний знак ВС466СВ, рухаючись по вул.Люстдорфська дорога в м.Одесі, напроти буд.88в, в порушення п.п.8.5, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху здійснив перетинання подвійної суцільної лінії для заїзду на великій швидкості на заправку «SOCAR, за адресою вул.Люстдорфська дорога, буд.90/1, чим створив безпечну аварійну ситуацію на дорозі, змусивши водія автомобіля Toyota Prius, державний знак 3437, під керуванням водія ОСОБА_3, різко змінити напрямок руху, гальмувати, щоб уникнути зіткнення.

Судом вживалися всі можливі заходи щодо виклику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Разом з тим до закінчення строків накладення адміністративного стягнення явка правопорушника до суду не була забезпечена, поштова кореспонденція до суду повернулася по закінченням терміну зберігання, а засоби мобільного звязку в матеріалах справи не вказані.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Тому, з огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_2, у якого було вилучене посвідчення водія, який розписався в протоколі про адміністративне правопорушення, знаючи, що справа щодо нього перебуває в Київському районному суді м.Одеси, ухиляється від явки до суду та від отримання судові повістки, не цікавився розглядом справи, створює передумови для уникнення від адміністративної відповідальності у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, він вважається таким, що сповіщений про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст.268 КпАП України явка до суду особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вказаній категорії справ не є обовязковою. Тому справа розглянута без участі ОСОБА_2 Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 відмовився від отримання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності понятих та від надання пояснень.

Винність ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 тощо.

Оскільки ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом, допустив порушення Правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки, або безпеки інших громадян, то він визнається винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КпАП України.

Визначаючи міру відповідальності ОСОБА_2, враховується характер правопорушення, данні про особу винного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КпАП України, на підставі якої піддати його адміністративному стягненню в вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 680 (Шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (Триста пятдесят дві)грн. 40 коп.

Розянити ОСОБА_2 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАп України, а саме не пізніше пятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.