СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/1139/18
Номер провадження по справі 3/586/1674/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2018 м. Середина-Буда

Середино-Будський районний суд Сумської області у складі:

головуючого суді ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Дяченко Д.А.,

прокурора Віслова А.О..,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Середина-Буда адміністративні матеріали, які надійшли від управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МВ

№ 211817 виданий Глухівським МРВ УМВС України в Сумській області 06 грудня 2003 року, який мешкає за адресою: вул. Вокзальна, 28, м. Середина-Буда Сумської області, працюючий начальником оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н.п. Середина-Буда) оперативно-розшукового управління східного регіонального відділення Державної прикордонної служби України,

за ч. 2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №320/2018 від 18 вересня 2018 року, полковник ОСОБА_2, який є начальником оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації н.п. Середина-Буда) оперативно-розшукового управління східного регіонального відділення Державної прикордонної служби України, відповідно до підпункту «Г» пункту 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону у десятиденний строк з моменту отримання доходу на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, з недотриманням терміну, несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме, що став власником рухомого майна, автомобіля НОМЕР_1, загальною вартістю 10 7000, 00 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, яке передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 03 серпня 2017 року зареєстрував право власності на автомобіль НОМЕР_1, який згідно з договором купівлі-продажу №6141/2017/56784 від 03.08.2017 придбав у громадянки ОСОБА_3 загальною вартістю 107 000, 00 грн. Про те, що необхідно було протягом 10 днів подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані він не знав, оскільки не був обізнаний з нормами ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції". У 2018 році, заповнюючи щорічну декларацію за 2017 рік, яку було оприлюднено на сайті НАЗК, він повністю зазначив всі дані, в тому числі про придбання та наявність у власності вищевказаного автомобіля. Стверджує, що не має умислу приховувати зазначений факт.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, та призначити стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, думку прокурора та дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку.

Положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч.1 ст.11 КУпАП).

Відповідальність за ч.2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктивна сторона даного правопорушення, завжди характеризується лише умисною формою вини.

Зважаючи на те, що законом в диспозиції ст. 172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, тобто склад цього правопорушення є формальним, діяння, передбачені цією статтею можуть бути вчинені тільки умисно, тобто вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Субєктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризував ВССУ в своєму листі від 22.05.2017 р. №223-943/0/4-17 наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, під яким ст.10 КУпАП розуміє вчинення адміністративного правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із визначення поняття, викладеного в ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст.1 цього Закону, сутність правопорушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана інформувати Національне агентство про суттєві зміни в її матеріальному становищі, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з повідомленням №31/19/1-392 від 22.08.2018 територіального сервісного центру №6141 регіонального сервісного центру МВС в Тернопільській області встановлено, що ОСОБА_2 03.08.2017 став власником рухомого майна, а саме автомобіля НОМЕР_1, загальною вартістю

10 7000, 00 грн. /а.с. 15/.

Відповідно до щорічної декларації ОСОБА_2 за 2017 рік, яка була подана та розміщена на сайті НАЗК 15.02.2018 о 09.39 год., з подальшим виправленням 15.02.2018 о 11.59 год., встановлено, що у розділі №6 "Цінне рухоме майно транспортні засоби", ОСОБА_2 відобразив наявність транспортних засобів а саме вищевказаний автомобіль що підтверджує показання ОСОБА_2В, про відсутність умислу приховати будь-яке майно.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 він несвоєчасно подав декларацію про зміни в майновому стані, оскільки не був обізнаний з нормами ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції".

Зазначені обставини свідчать лише про необережну форму вини ОСОБА_2

У матеріалах справи відсутні докази, що спростовують твердження ОСОБА_2 Натомість наявні докази того, що ще до початку здійснення щодо нього перевірки, він самостійно 15.02.2018 подав щорічну декларацію за 2017 рік, що на думку суду додатково свідчить про відсутність в його діях вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав їх порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутності події і складу правопорушення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2В складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247,283, 284, 287, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.2 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Середино-Будський районний суд Сумської області.

Суддя Ч.М.Теміров