Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., з участю ОСОБА_1, який притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2018 року, -

встановив:

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2018 року ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 30 вересня 2018 року о 02 годині 45 хвилин по вулиці Варшавській в м. Сарни Рівненської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer 15», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2018 року щодо нього та закрити провадження у справі.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що в матеріалах справи міститься направлення водія на медичний огляд, яке було складене вже після складання протоколу та без його підписів. Зазначає, що пояснення свідків записані одним почерком на заздалегідь підготовленних та надрукованих бланках, що викликає сумніви до їх належності та достовірності. Доводить, що відеозаписи з нагрудної камери патрульних є неналежним доказом, оскільки вони не є безперервними.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, який просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД №091547, ОСОБА_1, 30 вересня 2018 року о 02 год. 45 хв. в м. Сарни по вул. Варшавській Рівненської області, керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest «Drager» 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №091547 від 30 вересня 2018 року (а.с.2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4М.(а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 30 вересня 2018 року (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 вересня 2018 року(а.с.4); відеозаписом з камер патрульних.

Як вбачається з відеозапису, водій ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора Alcotest «Drager» 6810 та проведення медичного огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Згідно акту огляду на стан спяніння, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest «Drager» 6810 в присутності двох свідків (а.с.3).

Після цього ОСОБА_1 було видано направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану спяніння до КЗ ОПЛ «Орлівка», проте, як вбачається з направлення, такий огляд не проводився (а.с.4).

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан спяніння з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі КЗ ОПЛ «Орлівка» (а.с.5).

Крім того, в засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив той факт, що він відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, оскільки перед тим як сідати за кермо, вживав алкогольні напої.

Зважаючи на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 ПДР, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку повністю підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи міститься направлення водія на медичний огляд, яке було складене вже після складання протоколу та без його підписів, що пояснення свідків записані одним почерком на заздалегідь підготовленних та надрукованих бланках, що викликає сумніви до їх належності та достовірності, що відеозаписи з нагрудної камери патрульних є неналежним доказом, оскільки вони не є безперервними, безпідставні та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевказаними доказами, які містяться в матеріалах справи.

Суддею під час розгляду справи належним чином з'ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних вірогідних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надано.

Призначаючи стягнення, суддя врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини і відповідно до ст.ст.27, 130 КУпАП наклав стягнення, яке відповідає вимогам ст.23 КУпАП і є справедливим, будучи достатнім і необхідним для виховання особи, запобігання новим проступкам.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 28 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І.