КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 30 травня 2018 року, о 01 год. 06 хв., ОСОБА_3 керував автомобілем «Рено», державний номер НОМЕР_1, по проспекту Броварському, 31 в м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу &q?у ;Драгер&q?ва;, результат тестування становив 1,46 проміле. Такими діями ОСОБА_3 чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати, та закрити провадження у справі стосовно нього, у зв'язку з недоведеністю вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

Апелянт посилалась на те, що у акті огляду на стан сп'яніння не вказані ознаки стану сп'яніння, передбачені пунктами 1.2, 1.3 та 1.4 &q? ;Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції&quув;, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. За таких обставин, на думку апелянта, працівники поліції не мали права складати акт огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння.

Крім того, ознаки сп'яніння не вказані і у протоколі про адміністративне правопорушення.

Акт огляду не містить підпису ОСОБА_3 про згоду із результатами огляду на стан сп'яніння.

За наведених обставин, на думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан сп'яніння не можуть бути визнані належними та допустимими доказами.

Захисник також зазначала, що результат тестування за допомогою приладу &q?ва;Драгер&q?ом; є недопустимим доказом, оскільки на роздруківці приладу вказана температура повітря 29 градусів, у той час як згідно даних інтернет-сайту, температура повітря 30 травня 2018 року становила від 18 до 15 градусів.

Матеріали справи не містять копії сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого проведено огляд ОСОБА_3

На переконання апелянта, враховуючи, що працівники поліції під час огляду не повідомили ОСОБА_3 та свідків про несправність приладу &q?в ;Драгер&q?вн;, суддя місцевого суду безпідставно визнав належними доказами пояснення свідків та відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Крім того, захисник зазначала, що копія протоколу, яка була вручена ОСОБА_3, містить виправлення у частині відомостей про свідків, що є недопустимим при складенні протоколу.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2 не з'явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені своєчасно та належним чином.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КпАП України, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 &quan;а&qu=U; Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 30 травня 2018 року, у відповідності до якого, 30 травня 2018 року, о 01 год. 06 хв., ОСОБА_3 керував автомобілем «Рено», державний номер НОМЕР_2, по проспекту Броварському, 31 в м. Києві, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу &quза;Драгер&q?дк;, результат тестування становив 1,46 проміле /а.с. 1/;даними роздруківки результату тестування ОСОБА_3 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту становить 1,46 проміле /а.с. 2/; актом огляду на стан сп'яніння, згідно даних якого, у зв'язку із виявленням у ОСОБА_3 ознак стану алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнин рота, погіршення мови та координації рухів, працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведено огляд ОСОБА_3 за допомогою приладу &q?д ;Драгер&q?го;, результат тестування - 1,46 проміле /а.с. 3/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30 травня 2018 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 30 травня 2018 року о 01 год. 06 хв. ОСОБА_3 пройшов перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого становив 1,46 проміле /а.с. 4/; даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського (файл ), на якому зафіксовано зупинку автомобіля «Рено», проходження водієм огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу &q?у ;Драгер&q?'я; у присутності двох свідків, та складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно водія ОСОБА_3 /а.с. 6/.

Доводи апелянта про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказані ознаки стану сп'яніння, передбачені пунктами 1.2, 1.3 та 1.4 &q?ня;Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції&q?в,;, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі - Інструкція), не є підставою для визнання протоколу та акту неналежними чи недопустимими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, та містить в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на відсутність у акті огляду на стан сп'яніння підпису ОСОБА_3 про згоду із результатами огляду на стан сп'яніння спростовуються даними дослідженого під час судового розгляду акту, у відповідній графі якого наявний підпис ОСОБА_3 про згоду із результатами проведеного огляду /а.с. 3/.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містятьсертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також посилання на несправність приладу &qust;Драгер&qu:b;, обумовлену тим, що на роздруківці приладу вказана температура повітря 29 градусів, у той час як згідно даних інтернет-сайту, температура повітря 30 травня 2018 року становила від 18 до 15 градусів, не свідчать про неналежність та недопустимість як доказу роздруківки приладу &q?пу;Драгер&q?к ;, та не впливають на правильність прийнятого суддею місцевого рішення. Наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.9 &qu"T;а&quNe; Правил, та інших переконливих даних, які б безумовно спростовували висновки суду про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в апеляційній скарзі не наведено.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан сп'яніння, та результатів огляду за допомогою пристрою «Драгер», у тому числі стосовно несправності вказаного пристрою, у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 не висловлював, натомість зазначив у поясненнях, що згоден із викладеними у ньому відомостями.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_3 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 липня 2018 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В. Мельник