П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 року

Попаснянський районий суд Луганської області

у складі:

судді Архипенко А.В.

при секретарі Соловйовой О.І.

за участю предстаника Попаснянського ВП - ОСОБА_1, ОСОБА_2

особи яка притягається до адмінвідповідальності - ОСОБА_3

розглянувши матеріали, які надійшли від інспектора СР ПП ВП ГУНП Попаснянського району Луганської області про притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 (республіка ОСОБА_4), громадяннка України, працює: магазин 45 м.Попасна, продавець зареєстрована та мешкає за адресою : Луганська область, м.Попасна, пров.Кубанський - 15, посвідчення особи : паспорт ЕМ № 693966, ідентиф. номер № НОМЕР_1.

за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністравтине правопорушення, складеного відносно гр-ки ОСОБА_5 - вона, 04.07.2018 року о 12 год. 20 хв. за адресою мешкання свого сина : Луганська область, м.Попасна, Пролетарська - 35, вчинила домашнє насильство фізичного характеру відносно колишньої дружини свого сина ОСОБА_6, а саме хапала її за руки, наносила ляпаси по тулубу останньої, що не спричинило тілесних ушкоджень, тобто скоїла правопорушення, відповідальність за що передбачена ст.173-2 ч.1 КУпАП.

До зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення додані матеріали : рапорт працівника поліції, заява та пояснення потерпілої, пояснення правопорушника, пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_4ОСОБА_8.

У судовому засіданні представник поліції підтримав складений протокол, посилаючись на його обгрунтованість.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила викладені у протоколі події, пояснила, що 04.07.2018 року, вона із працівниками поліції, виконавчої служби та органу опіки та піклування Попаснянської РДА прибула до місця проживання свого колишнього чоловіка ОСОБА_9, для виконання судового рішення про відібрання дитини, тому що ОСОБА_10 утримує у себе іхню спільну доньку ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання якої визначено рішенням суду із нею. ОСОБА_6 зазначила, що під час відібрання дитини , її колишній чоловік тримав доньку на руках і коли вона підйшла, щоб взяти доньку, ОСОБА_10 перешкоджав взяти дитини, мати ОСОБА_12 - ОСОБА_3 схватила її за руки намагючись її відтягнути.

ОСОБА_3 (особа, яка притягається до адмінстравтивної відповідальності) у судовому засіданні пояснила, що вона дійсно хватала ОСОБА_6 за руки під час відібраня дитини, але стверджувала, що вона захищеє дитини, тому що дитина не бажала йти до матері, а ОСОБА_6 довела дитини до істерики.

Свідок ОСОБА_7, державниий виконавець Попаснянського ВДВС, яка 04.07.2018 року була присутня за адресою: м.Попасна вул. Пролетарська -35 на виконанні судового рішення про відбрання дитини - у судовому засіданні підтвердила, що в момент, коли ОСОБА_6 намагалась взяти динину на руки, (наразі, дитину тримав на руках батько ОСОБА_11О.) - ОСОБА_3 дійсно хапала ОСОБА_6 за руки, намагаючись її відтягнути від батька із дитиною.

Свідок ОСОБА_4 спеціаліст органу опіки та піклування Попаснянської РДА , яка 04.07.2018р. була залучена виконавчою службою до виконання судового рішення про відібрання дитини, яким визначено місце проживання дитини - ОСОБА_11 2012р.н. (спільної дитини ОСОБА_6 та ОСОБА_13О.) за місце проживання матері - ОСОБА_6 (потерпілої у даній справі) . ОСОБА_4 зазначила, що була присутня за адресою: м.Попасна вул.Пролетарська-35, але осбисто не бачила дій ОСОБА_3 , тому що знаходилась за іншими працівниками, але вона чула вислови ОСОБА_8, яки кричав : "Що роблять зв ОСОБА_6, навіщо ви її душити, навіщо хапаєте".

Свідок ОСОБА_14 ( допитана за клопотанням ОСОБА_3В.), вихователь ДНЗ №2 м.Попасна, пояснила, що 04.07.2018р., вона знаходилась вдома у ОСОБА_9, тому що займається із його дитиною, готує її до школи. ОСОБА_14 пояснила, що дійсно під час відбрання дитини працівниками відповідних служб (виконавчої служи, органу опіки та піклування) - дитина ОСОБА_13 знаходилась на руках у теперішній дружини ОСОБА_9 - ОСОБА_14 і під час того, коли ОСОБА_6 намагалась взяти дитину, ОСОБА_15 взяла її за руки та відвела її від дитини, тому що дитина голосно плакала, тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не спричинено.

Суд, вислухавши у судовому засіданні учасників судового розгляду, дослідивши ппсьиові матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

А так, суд зазначає, що факт того, що ОСОБА_3 спричинала фізичне псильство по відношенню до ОСОБА_6 беззаперечно доведний та підтверджений належними доказами, винність у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 173-2 ч.1 КУпАП знайшла своє підтвердження у суді, при тім, ОСОБА_3 не заперечувала того факту що вона дійсно хапала потерпілу ОСОБА_6 за руки намагаючись її відтягнути від дитини, обгрунтовуючи свої дії тим, що дитина плакала та стверджуючи що її дії виправдані, але її посилання на зазначені обставини не можуть бути спростування факту, що з її боку дійсно допущене насильство , тому що відповідно до диспозиціїї ст.173-2 ч.1 КУпАП саме умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), що цілком співпадає з положенням, визначеним ЗУ П.3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

А так, дії ОСОБА_3 за ст. 173-2 ч.1 КУпАП кваліфіковані правильно.

Суд, приймаючи висновок про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністравтиного правопорушення , передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП, також виходить із того, що відповідно до ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороненими є не тільки тортури, але й нелюдське або таке поводження, що принижує гідність.

При цьому, суд враховує, практику ЄСПЛ, на прикладі справи "А. проти Сполученого Королівства" (рішення від 23.09.1998 р, параграф 22) та "Z та інші проти Сполученого Королівства" (рішення від 10.05.2011 р., параграф 73), в якому стаття 1 Конвенції, взята у поєднанні зі статтею 3, вимагає від держав вжити заходів, покликаних забезпечити, щоб особи в межах їх юрисдикції, не піддаватися тортурам або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню, у тому числі жорстокому поводженню з боку приватних осіб.

Одним із таких заходів слід вважати притягнення до адміністративної відповідальності осіб, винних у вчиненні насильства в сім'ї.

В межах підтвердження обствин, внаслідок яких потерпіла ОСОБА_6 зазнала фізичного насильства, судом було оглянунто Рішення Попаснянського районного суду від 19.06.2018 року, яким було вирішено "відібрати неповнолітню ОСОБА_13 10.09.2012р.н. у батька ОСОБА_9, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із неповнолітньою ОСОБА_13 і передати неповнолітню ОСОБА_13 10.09.2012р.н. її матері ОСОБА_6 у відповідності із рішенням Попаснянського районного суду Луганської обл. від 25.04.2017 року та Апеляційного суду Луганської обл. від 03.07.207року за визначеним місцем проживання неповнолітньої ОСОБА_13 із матір"ю - ОСОБА_6."

При цьому, суд зазначнає, що в даному випадку діями ОСОБА_3 дійсно було принижено гідність потерпілої ОСОБА_6 , яка являючись матір"ю неповнолітньої ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3, не може повноцінно виховувати свою доньку з причини того, що з приводу проживання доньки ОСОБА_6 є рішення суду про визначення місця проживання дитини із нею і на цей час дане рішення не виконується з боку батька дитини ОСОБА_9, що і було встановлено в даному судовому розгляді, а ОСОБА_3 (являючись бабусею неповнолітньої ОСОБА_13) допустила відносно ОСОБА_6 зазначене насильство, перешкоджаючи виконанню рішення суду про відбрання дитини відповідальними особами і що також порушує права потерпілої ОСОБА_6 щодо своєї неповнолітньої доньки в частини проживання із нею доньки, що було визнчено судовими рішеннями (першої та апеляційної інстанції) , які набрали законної сили і є чинними на цей час.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП обтяжують чи помякшують відповідальність порушниці за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, особу ОСОБА_3, яка працює, враховуючи відсутність пом"якшувальних обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме те, що скоєне ОСОБА_3 правопорушення стало причиною невиконання рішення суду, яке стосується інтересів неповнолітньої дитини, з метою виховання поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян - що складає суму 340 грн., передбаченого санкцією ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Тако, згідно зі ст. 40-1 КУпАП, ст.4. п.5 Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, ст.173-2 ч.1, 221, 284, 289 КУпАП, ст.40-1 ЗУ "Про судовий збір", суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП і застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів громадян - у сумі 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_3, судовий збір на користь держави у розмірі 352 ( триста п*ятдесят дві гривні) 40 копійок.

Скаргу на постанову по справі пор адмінінстративне правопорушення може бути подано проягом 10 днів з дня винесення постанови, відповідно до ст.289 КУпАП.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом(посадоаовю особою), правомочним розглядати скаргу.

Копію даної постанови, відповідно до вимог ст.285 КУпАП, протягом 3 днів направити (про що зробити відповідно відмітку у справі) або вручити особі (під розписку), щодо якої вона винесена.

Суддя: Архипенко А.В.