АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1270/18 Справа № 708/512/18 Категорія: ст. 183-1 КУпАПГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. за участю прокурора Рубльова С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №708/512/18 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Чигиринського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 червня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, станом на 01.04.2018, ОСОБА_3 має заборгованість по аліментах, сукупний розмір якої становить 12127,38 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Про наявність заборгованості по аліментах боржник повідомлений належним чином. Заборгованість по аліментах не сплачена. Таким чином ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі заступник керівник Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 просить скасувати постанову місцевого суду через істотне порушення положень Конституції України та вимог КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, незважаючи на те, що заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_3 виникла до набрання чинності ст. 183-1 КУпАП, тобто до 06.02.2018 незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності не врахувавши, що період несплати аліментів до вказаної дати не може прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, що, з урахуванням апеляційних вимог прокурора, не перешкоджає судовому розгляду за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Рубльова С.М. в підтримку заявлених апеляційних вимог в повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і обєктивного зясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення, а постанова суду повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суд на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, поклавши в основу прийнятого по справі рішення дані протоколу про адміністративне правопорушення № 54631934 від 13.04.2018.

Повторно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наведені докази в їх у сукупності в ході перегляду справи в апеляційному порядку, прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП , та наявність підстав для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, судовим наказом, виданим Чигиринським районним судом Черкаської області 24.07.2017 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 від його заробітку (доходу), але не менше встановленого розміру та не більше 10 прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 24.07.2017.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 54631934 від 13.04.2018, він складений по факту виникненням заборгованості по сплаті аліментів у ОСОБА_3, яка станом на 01.04.2018 складає 12127,38 грн. з дня предявлення виконавчого документу до примусового виконання, а саме з 14.02.2018.

Зокрема, диспозиція ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З обєктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обовязку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім»ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обовязковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП , запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017, що набрав законної сили 06.02.2018.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на наведене, за загальним положенням, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом. Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що помякшують або скасовують відповідальність і саме тому, мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє відображення і в ст. 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Враховуючи викладене, оскільки ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Тому, в період несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, суд першої інстанції, всупереч ст. 8, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП належним чином не встановив, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без зясування фактичних обставин, що мають значення для її розгляду, не звернувши уваги на те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення.

Враховуючи, що обєктивна сторона правопорушення полягає у несплаті аліментів протягом певного періоду часу, а ОСОБА_3 інкримінують несплату аліментів та виникнення основного обсягу заборгованості з 14.02.2018 по 01.04.2018, тобто менше ніж за 2 місяці, то таке його діяння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі і у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 8, п. 1 ч. 1 ст. 247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 06 червня 2018 рокущодо ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Повернути ОСОБА_3 суму судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп., при наданні доказів його сплати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка