АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/435/18 Справа № 708/283/18 Головуючий по 1 інстанції: Ткаченко С. Є.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції: Ятченко М. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2018 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., з участю адвоката Прядки В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Прядки В.М. в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 07.05.2018 р.

в с т а н о в и в :

Постановою судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 07.05.2018 р.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ідентифікаційний код НОМЕР_1, приватний підприємець,

проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення на користь держави у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік із стягненням з ОСОБА_4 на користь держави судового збору у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. за те, що він 20 березня 2018 року о 8 год. 20 хв. по вул. Замковій, що в м.Чигирині, керував власним автомобілем Рено Трафік, д/н НОМЕР_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі апелянт просив вищезазначену постанову місцевого суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП. В обґрунтування вимог своєї апеляції адвокат Прядка В.М. зазначає про те, що вказана постанова є необгрунтованою, такою, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки вона була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права України, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, невідповідність висновків суду обставинам справи. В оскаржуваній постанові суд першої інстанції зазначив, що огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку, згідно з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, на підставі вищезазначеного, суд вказує на відсутність в даному разі порушень процедури огляду на стан сп'яніння та правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення, що не відповідає дійсності. Насправді, судом вибірково досліджені докази та не було звернуто уваги на всі обставини, що відбувались під час складання протоколу. Складений щодо ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому не може визнаватись належним та допустимим доказом по справі.

В даному разі співробітники поліції не проводили огляду на стан сп'яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та в присутності двох незацікавлених свідків. ОСОБА_4 не було роз'яснено порядок проведення огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, перед його проведенням. Таким чином, працівники поліції порушили вимоги Інструкції № 1452/735 та пункти 2-5 постанови №1103.

Отже, інспектор поліції під час складання протоколу в даному разі допустив наступні порушення, а саме не дотримався процедури огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння та склав протокол з порушенням вимог закону, не запропонував проведення огляду на місці зупинки.

Працівниками патрульної поліції, як особами, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.130 КУпАП. Працівниками патрульної поліції було зазначено, що в їх патрульному автомобілі працював відео реєстратор, однак записи не збереглися. Таким, чином доказу, який би підтверджував факт перебування ОСОБА_4 за кермом як водія транспортного засобу, не існує, а дані протоколу є суб'єктивним поглядом складавших його осіб, а тому потребує критичної його оцінки судом.

Тому, на думку адвоката, не можна вважати, що у діях ОСОБА_4 є склад зазначеного правопорушення. Доказів, які б підтверджували факт скоєння ОСОБА_4 правопорушення, на думку адвоката, не існує. Окрім того, пояснення свідка ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до уваги судом не взяті.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку адвоката Прядки В.М., який просив задовольнити апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Прядки В.М. в інтересах ОСОБА_4 підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна(умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягуючи ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дослідив докази, які містяться в матеріалах справи і як наслідок прийшов до передчасного висновку про винність ОСОБА_4

В своєму рішенні в основу обвинувачення ОСОБА_4, суд поклав дані протоколу про адміністративну відповідальність від 20.03.2018 року серії БД № 385490; покази працівників патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8; покази свідка ОСОБА_9, який був запрошений в якості понятого.

Відповідно до ст.252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи щодо ОСОБА_4 протирічать один одному.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що судом першої інстанції не досліджувались записи з відеореєстратора з патрульного автомобіля, оскільки вказані записи не збереглися через технічні несправності реєстратора. Крім того, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, судом першої інстанції також не досліджувались. Проте, вважаю, що зазначені докази мають вирішальне значення для прийняття рішення.

Водночас, суддя районного суду не надав належної оцінки показам, як ОСОБА_4 так і свідка ОСОБА_6. Відповідно до показів ОСОБА_4, який вину не визнав, пояснивши, що звечора був на дні народженні, а з ранку його брат ОСОБА_6 відвіз його в м.Чигирин по особистих справах, за кермом сидів його брат, а він сидів збоку. При цьому, ОСОБА_4 не заперечує факту знаходження ним 20.03.2018 року в стані алкогольного сп'яніння, але заперечує факт керування автомобілем.

Покази ОСОБА_4 узгоджуються з показами свідка ОСОБА_6, який пояснив, що ОСОБА_4 приходиться йому рідним братом. У березні 2018 року в понеділок він попросив брата зранку поїхати з ним до Чигирина, де в коледжі у нього була зустріч. Він взяв своє водійське посвідчення та поїхав за кермом братового автомобіля.

Приїхавши до коледжу, він забрав з собою документи і пішов на зустріч, а коли повернувся, то з'ясував, що працівники патрульної служби забрали ОСОБА_4 до поліції.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що суперечність доказів по справі не дають підстав беззаперечно стверджувати, що факт перебування ОСОБА_4 за кермом автомобіля доведений неспростовними доказами, а в його діях є склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що провадження у справі підлягає до закриття у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Прядка В.М. в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 07 травня 2018 року про визнання винним ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_4 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко