Єдиний унікальний номер 219/9942/18 Номер провадження 33/804/62/18

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2018р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні Донецького апеляційного суду ОСОБА_1, за участю захисника ОСОБА_2, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2018р., якою
ОСОБА_3, 27.02.1978р.н., громадянина України, мешкає в с. Новолуганське, кв. Молодіжний 14/13 Бахмутського р-ну Донецької області
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. з конфіскацією вилученого майна.
в с т а н о в и л а :
Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2018р. ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. з конфіскацією вилученого майна.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3:
- зазначив, що ч. 1 ст. 204-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення порядку переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції, яку наказом Верховного Головнокомандувача ЗСУ «Про початок операції Обєднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії РФ на території Донецької та Луганської областей» на день складання протоколу про адміністративне правопорушення завершено;
- вважає, що у звязку із завершенням проведення антитерористичної операції в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 204-3 КУпАП;
- вказує, що вартість товарів, які були вилучені у ОСОБА_3 розраховані за допомогою даних мережі Інтернет та не відповідають фактичній вартості товарів, яка складає 5116грн., при цьому не зазначено, з яких джерел отримано інформацію про вартість товарів, чи є ця інформація офіційною; для встановлення вартості вилученого товару експерт не залучався;
- прохав оскаржувану постанову скасувати як незаконну, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, та повернути ОСОБА_3 конфісковані предмети, зазначені в додатку до протоколу про адміністративне правопорушення від 02.09.2018р.
Апеляційний суд, заслухавши адвоката ОСОБА_2 та особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, яки підтримали апеляційну скаргу, прохали її задовольнити, дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_3 суд першої інстанції послався на те, що його винуватість підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 0482 від 02.09.2018р., фототаблицею до протоколу, скірншотом з інтернет-ресурсів, які підтверджують вартість товарів.
Проте апеляційний суд не може погодитись з наведеними вище висновками суду першої інстанції за таких підстав .
Апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції протокол про адміністративне правопорушення був визнаний допустимим доказом. Відповідно до вимог ст. 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ст. 204-3 КУпАП мають право складати посадові особи органів державної податкової служби.
Апеляційним судом встановлено, що у порушення вимог ст. 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ст. 204-3 КУпАП відносно ОСОБА_3 було складено оперуповноваженим ОВС УОЗ на окремих територіях зон ООС ГУ ДФС у Донецькій області полковником податкової міліції, тобто не уповноваженою особою.
Під допустимістю джерела доказу слід розуміти визнану законодавцем належність даного джерела слугувати засобом процесуального доказування, при цьому законодавцем визначений порядок дії уповноваженої особи при виявлені факту вчинення адміністративного правопорушення.
З огляду на те, що протокол це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення, вказане порушення є суттєвим, та на думку апеляційного суду, тягне до визнання цього джерела доказів недопустимим.
За таких умов суд, у порушення вимог ст. 255 КУпАП, при наданні оцінки такому доказу як протокол про адміністративне правопорушення дійшов до помилкового висновку про його відповідність вимогам ст. 256 КУпАП та передчасно визнав його допустимим доказом.
Крім того, у рішенні від 11.04.2013р. у справі «Вєрєнцов проти України» Європейський суду з прав людини він дійшов висновку про такі порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а саме пункту 1 та підпункту «д» п. 3 ст. 6 Конвенції, оскільки суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не допитав нікого, крім заявника, та ґрунтував свої висновки виключно на протоколі про адміністративне правопорушення, який є неналежним доказом, а також пункту 1 ст. 6 Конвенції, у звязку з відсутністю в рішенні суду належного мотивування.
Зазначені порушення були допущені судом при розгляді вказаного протоколу про адміністративну відповідальність, оскільки судом на обґрунтування винуватості ОСОБА_3 було покладено протокол про адміністративне правопорушення, фототаблицю до протоколу та скрін-шот з Інтернет ресурсу, яким підтверджується вартість товарів. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд нікого, крім ОСОБА_3 не допитав та належно не вмотивував своє рішення.
З урахуванням наведеного вище, враховуючи порушення, які були допущенні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на які не звернув уваги суд першої інстанції, та порушення, допущені судом при розгляді адміністративної справи суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2018р., якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 170 ( ста сімдесяти) грн. з конфіскацією вилученого майна задовольнити.
Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.09.2018р., якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 170 ( ста сімдесяти) грн. з конфіскацією вилученого майна скасувати, провадження про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Повернути ОСОБА_3 конфісковані у власність держави:
1. Колготки жіночі в кількості 76 пар;
2. Халати жіночі в кількості 4 штук;
3. Туфлі чоловічі «Konors» 8 пар;
4. Майки жіночі 12 штук;
5. Набір інструментів «Intertool» 2 штуки;
6. Гетри-ботфорти жіночі 30 штук;
7. Футляри для окулярів 66 штук;
8. Окуляри для корекції зору 72 штуки;
9. Лінзи для корекції зору - 2 штуки;
10. Фітнес трекер Xiaomi Band 2 OLED 1 штуку, які знаходяться на зберіганні в ГУ ДФС у Донецькій області, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Широка, 6 (квитанція № 0482 від 02.09.2018 року, номер справи про адміністративне правопорушення 0482).
Суддя