Справа № 464/6277/18 Провадження № 3/450/1677/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 1261118 від 04.11.2018 року ОСОБА_1, 03.09.1985.2018 року о 23 год. 50 хв. у Львівській області, Пустомитівському районі, с. Сокільники, вул. Стрийська, 12, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TRANSPORTER д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Згідно висновку медичного огляду № 323 водій керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання зявився, пояснив, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки його вина не доведене відповідними належними та допустимими доказами. Вказав що з результатами огляду на стан алкогольного спяніння із застосуванням приладу «Drager» був не згідний, оскільки в стані алкогольно сяпіння не знаходився. В медичному закладі висновк лікаря був здійснений без належно отриманих попередньо лабораторних досліджень. Зазначив, що жодних свідків місця події та під час здійснення огляду на стан алкогольного спяніння із застосування спеціального пристрою не було. Покликається, що огляд на знаходження в стані алкогольного спяніння, який мав місце 04.11.2018 року здійснювались з порушення вимог чинного законодавства та є недійсними, а відтак просить провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, вислухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначають прізвища та адреси свідків, які підписують протокол.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння) та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до п.6 Розділу I Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерськогоакушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, відповідно до п.7 Розділу I Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя). Таким чином підставами для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого спяніння у закладі охорони здоровя є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні дані про проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а саме 03.11.2018 року о 23 год. 50 хв., а представлений суду результат тесту від 04.11.2018 року здійсненого о 01 год. 45 хв.

Разом з тим з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події на місці зупинки транспортного засобу здійснено тест №1648 за допомого спеціального технічного пристрою, однак не вбачається наявність свідків, про яких не зазначено також у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п.2.8 Інструкції форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння наркотичного, чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

В пункті 2.10 Інструкції зазначено, що за результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів ( додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Разом з тим, судом встановлено, що в долученому до матеріалів справи акті огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, зазначено, що огляд здійснювався за допомогою пристрою «Драгер» алкотест 6810 прилад ARBH 0569, проте до матеріалів долучено тест № 1648 здійснений за допомогою пристрою результат Драгер» алкотест 6810 прилад ARBH 0589.

Огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря- фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою, згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану алкогольного спяніння в обстежуваної особи.

Використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взятий зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно п.15 Розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

У п. 16 Розділу ІІІ Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння (додаток 4), видається на підставі акту медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який доставив про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоровя. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи утрьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

Згідно п.22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб настання алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, судом встановлено, що у звязку із незгодою ОСОБА_1 із результатом огляд здійсненого за допомогою пристрою «Драгер» алкотест його направлено до медичного закладу для огляду на стан алкогольного спяніння, що стверджується відеозаписом із місця події.

Разом з тим висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння (додаток 4) № 323 складено о 01 год. 20 хв. 04.11.2018 року, раніше ніж були одержані результати за допомогою пристрою «Драгер» алкотест 6810 прилад ARBH 0589, а також раніше результатів лабораторного дослідження, які за словами лікаря «будуть через декілька днів», що вбачається із наявного в матеріалах справи відеозапису від 02 год. 02. хв. 04.11.2018 року, а висновок про перебування ОСОБА_1 в стані клінічного алкогольного спяніння є попереднім.

Окрім того у висновоку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння (додаток 4) № 323 складено о 01 год. 20 хв. 04.11.2018 року не зазначено виду спяніння, у якому ніби-то перебував ОСОБА_1, хоч у протоколі про адміністративне правопорушення, саме на цей висновок покликається інспектор поліції для підтвердження стану алкогольного спяніння ОСОБА_1

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що медичний огляд на виявлення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 проведено з рядом порушень, які зазначені вище, а відтак його висновок, який складений з порушенням вимог Інструкції, що призводить до його недійсності, є неналежним та недопустимим доказом у справі.

Згідно п.22 Висновки щодо результатів медичного огляду осіб настання алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості. Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов'язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

З огляду на викладе справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст..ст7,247,251,256,266, 283,284 КУпАП,суд

п о с т а н о в и в :

справу про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

СуддяОСОБА_2