Номер провадження: 33/785/1123/18
Номер справи місцевого суду: 521/3989/18
Головуючий у першій інстанції Терзі І. Г.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря судового засідання Тьосової Я.В.; іншого водія-учасника ДТП - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року,-

встановив

Зазначеною постановою суду, провадження у справі відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_3, притягався до адміністративної відповідальності за те, що він 05.11.2016 року о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ S500, н.з. НОМЕР_1, по вул. Середня, 43 в м. Одесі, здійснюючи рух заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем CORSA, н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, посилаючись при цьому на наступні обставини:

- його не було завчасно повідомлено про місце та час розгляду справи;

- при складенні протоколу йому не були роз'яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України;

- на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, тому суд при закритті провадження у справі не мав права надавати правову оцінку наявності в його діях складу адміністративного правопорушення;

- судом не були прийняті до уваги його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_4, відповідно до яких ОСОБА_3 рух заднім ходом не здійснював;

- суд залишив поза увагою наявність неузгодженостей в поясненнях іншого учасника ДТП ОСОБА_2;

- суд не врахував, що висновок №5536 містить суперечливі дані щодо положення його автомобіля в момент первинного контакту транспортних засобів;

- суд не звернув уваги на те, що постановою апеляційного суду від 29.06.2017 року встановлено, що схема місця ДТП не відповідає обставинам справи та складена невірно, а при складанні протоколу 20.02.2018 року схема ДТП, в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не складалась.

Посилаючись на вищенаведені обставини, апелянт просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, в апеляційній скарзі апелянт також порушує питання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому просить поновити йому строк як пропущений з поважної причини, оскільки в судове засідання його належним чином не викликали, а про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 09.07.2018 року після отримання копії матеріалів адміністративної справи.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи; заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги; пояснення ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, …

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП, … справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з тверджень апелянта, що підтверджуються матеріалами справи, судом були порушені вимоги зазначеної норми процесуального закону, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які спроби сповіщення ОСОБА_3 про місце та дату розгляду справи, жодних судових повісток йому не надсилалося.

Окрім цього, судом також не було здійснено спроб сповіщення апелянта про час та місце судового розгляду за номером його мобільного телефону, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №079295 від 20.02.2018 року (а.с. 1).

Водночас, на підтвердження доводів апелянта про дату отримання копії рішення суду, матеріали справи містять заяву ОСОБА_3 від 09.07.2018 року про видачу йому копії постанови (а.с. 45), відповідно до якої останній отримав копію постанови лише 09.07.2018 року та подав апеляційну скаргу, відповідно до штампу вхідної кореспонденції Малиновського р/с м. Одеси, 17.07.2018 року (а.с. 47).

Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта про обставини отримання копії постанови є обґрунтованими та відповідають дійсності, тому існують підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин, незалежних від волі скаржника.

Вказані дії суду з неналежного повідомлення ОСОБА_3 про дату та місце судового розгляду призвели до порушення права апелянта на захист та до позбавлення його можливості реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП, що свідчить про такі порушення норм процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

В судове засіданні апеляційного суду, призначене на 31.08.2018 року, ОСОБА_3 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, жодних заяв про розгляд апеляційної скарги за його відсутності або відкладення розгляду справи не надав, тому апеляційний суд, на підставі ч. 2 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Посилання ОСОБА_3 на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП апеляційний суд вважає помилковими та такими, що загалом спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Посилання ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі на те, що, відповідно до його пояснень та пояснень свідка ОСОБА_4, він не здійснював задній рух на своєму автомобілі MERCEDES-BENZ S500, н.з. НОМЕР_1, оскільки при заїзді у двір будинку №43 по вул. Середній в м. Одесі пропускав автомобіль, що рухався йому назустріч, спростовуються поясненнями іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2, наданими апеляційному суду в письмовому вигляді та підтвердженими в судовому засіданні (а.с. 67-69), відповідно до яких останній пояснив, що 05.11.2016 року близько 13 години рухався по вул. Середній в бік вул. М'ясоїдівської зі швидкістю близько 30 км/год., ближче до середини проїзної частини дороги. Попереду нього не було ані попутних, ані зустрічних транспортних засобів; в цей момент він помітив, що з правого боку по ходу його руху в його напрямку рухається щось темне, тому він почав гальмувати, після чого стався удар; вийшовши з машини, він зрозумів, що водій автомобілю «Мерседес» здійснював виїзд з тротуару на проїзну частину дороги заднім ходом.

При цьому, 05.11.2016 року протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно ОСОБА_2 (а.с. 12) та постановою Приморського р/с м. Одеси від 24.03.2017 року його було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 30).

Однак, постановою апеляційного суду Одеської області від 29.06.2017 року (а.с. 25-29), зазначена вище постанова суду першої інстанції була скасована та провадження у справі закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В своїй постанові суд апеляційної інстанції, з висновками якого на даний момент погоджується апеляційний суд при розгляді скарги іншого водія-учасника ДТП, зазначив, що наслідком ДТП стало не порушення водієм ОСОБА_2 ПДР України, а невиконання водієм ОСОБА_3 приписів п. 10.9 ПДР України, внаслідок чого його автомобіль не очікувано для водія ОСОБА_2 опинився на проїзній частині дороги, створивши йому небезпеку для руху.

Так, на підтвердження зазначеного висновку апеляційного суду та наявності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП вказують наступні обставини:

- невідповідність схеми місця ДТП фактичним обставинам справи (а.с. 14-16), відповідно до якої зафіксоване розташування транспортних засобів в момент зіткнення та виїзд на територію двору між будинками №43 та №45, в той час як із наданого до матеріалів справи знімку вбачається, що на прилеглу територію будинків №43 та №45 мають місце 2 окремих в'їзди; при цьому, водій ОСОБА_3 в своїх поясненнях (а.с. 23-24) зазначає, що мав намір заїхати у двір будинку №45, в той час як схематичне зображення його автомобіля на схемі місця ДТП (а.с. 14) розташоване перед в'їздом у двір будинку №43. При цьому, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_3 підписав зазначену схему місця ДТП (а.с. 15), чим виразив свою згоду з наведеними у ній обставинами;

- посилання водія ОСОБА_3 в своїй апеляційній скарзі на наявність зустрічного автомобілю, який начебто виїжджав з двору (а.с. 50), є сумнівними, голослівними та не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, оскільки водій зазначеного транспортного засобу не встановлений та не міг би виїхати на вул. Середню у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою прямо за напрямком свого руху за участю автомобілів MERCEDES-BENZ S500, н.з. НОМЕР_1, та OPEL CORSA, н.з. НОМЕР_2;

- висновками судового експерта №5536 від 27.12.2016 року (а.с. 31-35), відповідно до якого експерт не дійшов однозначної відповіді на питання, чи рухався заднім ходом автомобіль «Мерседес» в момент зіткнення, однак, не виключив можливості того, що зазначений автомобіль рухався з меншою швидкістю у порівнянні зі швидкістю автомобіля «Опель».

Таким чином, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про відповідність пояснень водія ОСОБА_2, висновку експерта, фотознімків місця ДТП фактичним обставинам справи та наявність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, тому суд при закритті провадження у справі не мав права надавати правову оцінку наявності в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд не може прийняти до уваги з огляду на таке.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення 05.11.2016 року, тобто дійсно спливли передбачені законом строки накладення на нього адміністративного стягнення.

Положеннями КУпАП передбачено, що розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених ст. 247 і 280 КУпАП.

При цьому особливу увагу необхідно звертати на з'ясування в кожній справі таких питань:

-чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності;

-чи містить діяння склад правопорушення, передбаченого Законом;

-чи особа є винною в його вчиненні;

-чи належить вона до суб'єктів даного правопорушення;

-чи не містить правопорушення ознак злочину;

-чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП;

-чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Водночас, законодавство про адміністративні правопорушення не містить прямої заборони визнавати особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення навіть при наявності підстав для закриття провадження на підставі закінчення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, у разі, якщо вказане рішення впливає на інтереси інших осіб, зокрема, потерпілих від даного адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та в апеляційній скарзі заперечував проти порушення ним Правил дорожнього руху, що стало наслідком ДТП, наведені обставини вказують на необхідність надання судом висновку щодо винуватості чи невинуватості останнього у правопорушенні, відповідальність за скоєння якого передбачена ст.124 КУпАП.

При цьому, у разі визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, потерпілий ОСОБА_2 зможе захистити свої порушені інтереси в цивільно-правових відносинах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, спричиненої ДТП.

Тому, враховуюче викладене у своїй сукупності, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, скасування постанови суду як прийнятої з істотними порушеннями норм процесуального права та прийняття нової постанови про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року - задовольнити та поновити йому строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов