ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Гощанського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого у ТзОВ «Радивилів-Молоко»,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

з участю ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №112186 від 29 вересня 2018 року, громадянин ОСОБА_1 29 вересня 2018 року о 15 год. 20 хв. на автомобільній дорозі «Київ-Чоп» 300 км., керував вантажівкою марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом «TGS», державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest» 0947, у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення не визнав. Вказав, що працівниками поліції було порушено порядок проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки, оскільки такий огляд запропоновано йому пройти за відсутності двох свідків.

Посилаючись на те, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки, просив провадження у справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, накротичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідкі в. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Такий огляд здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану спяніння закріплені у п.п. 3,6,7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та п. п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, накротичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до положень п. п. 6, 7, 8 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України за №1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови водія від проходження такого огляду або незгоди з його результатами такий огляд проводить в найближчому закладі охорони здоров'я. За наявності у водія ознак алкогольного сп'яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 29 вересня 2018 року о 15 год. 20 хв. на автомобільній дорозі «Київ-Чоп» 300 км., керував вантажівкою марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом «TGS», державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest» 0947, у присутності двох свідків.

У судовому засідання ОСОБА_1 пояснив, що 29 вересня 2018 року близько 15 год. 20 хв. на автомобільній дорозі «Київ-Чоп» 300 км., керуючи вантажівкою марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1, з напівпричепом «TGS», державний номерний знак НОМЕР_2, був зупинений працівниками поліції. Після зупинки поліцейські запропонували пройти йому огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою «Драгера». Однак, працівниками поліції було запропоновано пройти йому зазначений огляд у відсутності двох свідків, які зазначені у протоколі.

Суд викликав у судове засідання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою встановлення факту їх присутності під час даної події та підтвердження наданих ними письмових пояснень. Однак, останні не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

З метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи судом було направлено запит до Гощанського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області щодо надання матеріалів фото та відеофіксацієї правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1

18 грудня 2018 року до суду від Гощанського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області надійшов лист, згідно якого встановлено, що в ході оформлення адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 проводилась фото та відеозйомка, однак у звязку з технічною несправністю камери, на яку проводився відеозапис даного правопорушення та оформлення матеріалів, долучити відео, як доказ в справі, не вдається можливим.

Суд не приймає до уваги долучені до матеріалів справи письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29 вересня 2018 року та рапорт працівника поліції від 29 вересня 2018 року, оскільки вони суперечать поясненнями ОСОБА_1, наданими в судовому засіданні.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б підтверджували обставини викладені у протоколі відсутні.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт проведення працівниками поліції огляду для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки із залученням двох свідків, які зазначені у протоколі.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні у справі докази, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достатні та достовірні докази, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки із залученням двох свідків.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя