Справа № 264/3908/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2018 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції стосовно ОСОБА_2, який народився 26.12.1976 року, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, який притягується до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2018 року о 16 годині 37 хвилин ОСОБА_2 по вул. Брестській, 79 м. Маріуполя керував транспортним засобом з наявними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху.

Правопорушник ОСОБА_2 у судове засідання не зявився з невідомих суду причин. З протоколу про адміністративне правопорушення та з відеозапису, доданого до протоколу вбачається, що правопорушника було повідомлено належним чином про день, місце та час слухання адміністративної справи щодо нього, про що у графі протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» свідчить особистий підпис ОСОБА_2 Вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 17 липня 2018 року, тобто завчасно до дати розгляду справи.

Скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 073448 від 10 липня 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також відеозаписом, яким зафіксовано керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та його відмова від проходження медичного огляду на стан спяніння в присутності двох свідків.

До матеріалів про адміністративне правопорушення додано довідку, відповідно до якої за обліками Національної автоматизовано-інформаційної системи Департаменту ДАІ МВС України ОСОБА_2 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.28 постанови Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених, зокрема ст.130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що належним способом здобуто достатньо доказів у підтвердження того, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, згідно ч.2 ст.33 КпАП України не враховуються, а тому в разі встановлення вини особи суддя лише накладає стягнення, передбачене санкцією відповідної статті, зокрема по ч.1 ст.130 КпАП України штраф.

Згідно з Перехідними положеннями Податкового кодексу України (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, яка й приймається для розрахунку розміру штрафу по призначеному стягненню.

Таким чином, для розрахунку розміру штрафу по призначеному стягненню суд за один неоподатковуваний мінімум доходів громадян приймає суму в розмірі 17 гривень.

Такої ж позиції дотримався Верховний Суд України під час винесення постанови від 01 жовтня 2015 року по справі №5-154кс15, що перебувала на розгляді судової палати у кримінальних справах цього суду.

Відповідно до Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника стягується судовий збір, який станом на день винесення цієї постанови складає 352 гривень 40 копійок.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП та, керуючись ст.ст.221, 249, 252, 283, ч.1п.1 ст.284 КУпАП , -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу на користь держави в шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. О. Матвєєва