КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1496/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Лісовенко П.І.
Категорія: ст. 183-1 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ЖукО.В.,

розглянувши 11 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2018 року постановою судді Тетіївського районного суду Київської області Сисака С.І. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді суспільно-корисних робіт строком на 120 /сто двадцять/ годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа Тетіївського районного суду Київської області № АО-68 від 07.06.2005 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.11.2000 року і до повноліття дитини. Проте останній від сплати аліментів ухиляється, в результаті чого має заборгованість зі сплати аліментів за період з 06.02.2018 по 01.10.2018 в сумі 7140 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Своє прохання ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що викладені в постанові суду обставини вчиненого правопорушення не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, він не визнавав та надавав суду заперечення та докази своєї невинуватості. Проте суд поверхнево підійшов до розгляду справи та не звернув належної уваги на те, що у червні 2018 року його сину виповнилось 18 років і він систематично з липня 2008 року по червень 2018 року сплачував аліменти у визначеному судом розмірі.

Крім того, апелянт вказує на ту обставину, що суд першої інстанції повинен був застосувати до нього ст. 38 КУпАП, оскільки на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення сплину тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, враховуючи подану апелянтом заяву про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_3 є правильними та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи. Зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, його письмових поясненнях з приводу складеного протоколу, довідці про наявність заборгованості по аліментах.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 23 від 12.10.2018 вбачається, що ОСОБА_2 з 06.02.2018 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 7140 грн, тобто сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред'явлення виконавчого документу - виконавчого листа № АО-68 від 07.06.2005 до виконання /а.с. 2/.

З письмових пояснень ОСОБА_3 в протоколі вбачається, що останній не заперечував факту не сплати аліментів, пояснюючи це наявністю у нього хвороби та частим перебуванням в лікарні /а.с. 2 зворот/.

Як вбачається з постанови Тетіївського районного суду Київської області від 30.10.2018, ОСОБА_3 свою вину у вчиненні правопорушення визнав. Доводи апелянта про те, що суду першої інстанції він подав заперечення проти пред'явленого йому правопорушення з письмовими доказами не відповідає матеріалам справи, оскільки вказані ним документи були долучені лише до апеляційної скарги / а.с. 19-27/.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що його син 19.06.2018 досяг повноліття, а тому йому не може бути нарахована заборгованість вважаю безпідставними, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців у розмірі 7140,00 грн нарахована з 06.02.2018.

Доводи апелянта про те, що він з моменту пред'явлення виконавчого листа № АО-68 від 07.06.2005 до виконання систематично сплачував аліменти та не ухилявся від їх сплати у розмірі, визначному судом, спростовується даними довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, згідно якої сума нарахованих платежів більша за фактично сплачену /а.с.21-22/.

Твердження ОСОБА_2 про сплив строку накладення на нього адміністративного стягнення на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення 12.10.2018, не відповідає вимогам ст. 38 КУпАП. Так, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП є порушення, пов'язане з довготривалим, безперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою, а тому строк накладення стягнення спливає через три місяці з моменту виявлення такого правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 30 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук