КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/388/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Метелешко О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ЖукО.В.,

розглянувши 19 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2018 року постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва Залукаєва Д.І. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою 03 лютого 2018 року, о 05 годині 25 хвилин, ОСОБА_2 керував автомобілем «Ford focus» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Жмаченка, 2 в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану постанову і закрити провадження по справі, у зв'язку із відсутністю в події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що судом першої інстанції поверхнево і однобічно розглянуто справу, не надано належної оцінки наявним доказам та прийнято рішення з порушенням вимог діючого законодавства, чим порушено його права.

Зокрема про день та час судового засідання, яке було призначено на 29.03.2018, його належним чином не повідомили, оскільки повідомлення про судовий розгляд направлено за помилковою адресою, у зв'язку з чим судом першої інстанції порушено вимоги ст. 268 КУпАП та розглянуто справу у відсутності апелянта.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає про допущені порушення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що залишилося поза увагою суду першої інстанції. Так, в порушення вимог ст. 266 КУпАП ні в протоколі, ні в оскаржуваній постанові не надано оцінку технічному засобу, за допомогою якого здійснювався огляд на стан сп'яніння, оскільки він не є дозволеним для застосування, а відповідно його показники не можуть вважатись допустимим доказом у справі.

Також на виконання вимог ст. 266 КУпАП працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_2 від керування транспортним засобом. При складанні відносно нього протоколу поліцейські не роз'яснили йому права, у зв'язку з чим він не мав змоги скористатись ними, звернутись за наданням професійної правової допомоги. Пояснення та зауваження щодо змісту протоколу й суті адміністративного правопорушення він надати не зміг.

У зв'язку з тим, що працівниками поліції під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння допущено порушення процедури, визначеної ст. 266 КУпАП, то за правилами частини п'ятої цієї статті, такий огляд вважається недійсним.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, належної уваги на недопустимі докази не звернув та прийняв незаконне рішення.

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити пропущений ним строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки про день та час судового розгляду він належним чином повідомлений не був, протягом 3-х діб копію постанови суду йому не направлено, а про її існування стало відомо лише 01 серпня 2018 року під час ознайомлення з матеріалами справи. Таким чином вважає, що строк на оскарження постанови пропустив з поважних причин.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 15.08.2018, розгляд даного провадження ( № 33/796/2578/2018 ) визначено судді - Сітайло О.М.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та Апеляційний суд Київської області і утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

За правилами частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також згідно опублікованого в газеті «Голос України» повідомлення, Київський апеляційний суд розпочав свою роботу з 03 жовтня 2018 року.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», справи про адміністративні правопорушення з апеляційними скаргами, які були подані до Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області й у встановленому законом порядку не розглянуті, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями цього суду.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.10.2018, розгляд даного провадження (№ 33/824/388/2018) визначено судді - Жук О.В.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, заслухавши його пояснення та пояснення захисника Присенко О.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

При цьому, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки останній не був присутній в судовому засіданні, копія постанови на адресу апелянта направлена не була.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 106250

відносно ОСОБА_2 вбачається, що 03 лютого 2018 року, о 05 годині 25 хвилин, в м. Києві, по вул. Жмаченка, 2, він керував автомобілем «Ford focus» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. / а.с. 1/

До протоколу додано чек від 03.02.2018 з результатом тестування № 971 за допомогою приладу «Alcotest 6820»» підписаний інспектором, який проводив тестування, і особисто ОСОБА_2 Результат тесту 1.51 % проміле. /а.с.1а/

З акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що в їх присутності 03 лютого 2018 року, приблизно о 05 годині 34 хвилин проведено огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результатом огляду був показник 1,51 проміле. Із результатом тестування водій погодився. Також, в їх присутності був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. / а.с. 1-2/

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду ОСОБА_2 погодився з результатами огляду, йому було роз'яснення права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, зауважень та пояснень останній не надав.

Матеріали справи не містять даних, які б вказували, що ОСОБА_2 заявляв вимоги про надання йому для огляду відповідних свідоцтв про державну реєстрацію і повірку спеціального технічного засобу, мав можливість поспілкуватися зі свідками та не заперечував щодо результатів його огляду.

Згідно п.3 ІІ розділу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

В Переліку зареєстрованих медичних виробів, які відносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, затвердженого наказом Державної служби України з лікарських засобів №1529 від 29.12.2014 «Про державну реєстрацію медичних виробів», наявний газоаналізатор «Drager Alcotest», який зареєстрований на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014, строк дії якого є необмеженим.

В чеку тестування на алкоголь зазначено дату останнього калібрування приладу «Drager Alcotest 6820» №ARHK-0539 - листопад 2017, а огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння пройдений 03.02.2018.

За таких обставин, відсутні підстави вважати не достовірними результати огляду ОСОБА_2, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» №ARHK-0539, а тому доводи останнього щодо неналежної роботи такого приладу і незаконності його використання патрульними поліцейськими не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

Посилання апелянта на ту обставину, що судом першої інстанції розглянуто справу у його відсутність не можуть бути безумовною підставою для визнання судового рішення незаконним з подальшим його скасуванням оскільки права ОСОБА_2 поновлено в ході апеляційного розгляду.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук