КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/46/2018 Постанова винесена суддею Шевченко Т.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, працюючого машиністом на Тютюновій фабриці «Імперіал табак», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою суду, 08 вересня 2017 року в 0 год. 10 хв. по вул. Заболотного, 130 в м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем «Suzuki Swift», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції допущено спрощений підхід до розгляду зазначеної справи, не надано правової оцінки наявним у справі доказам, які були надані поліцейськими, та поясненням самого ОСОБА_2

Зокрема, суд першої інстанції, незважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено адресу вчинення правопорушення - м. Київ, вул. Ак. Заболотного, 130, взагалі не мав права розглядати дану справу, оскільки огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 відбувався за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, де саме, на думку поліцейського, і відбулась його відмова від проходження огляду на стан сп'яніння.

Також працівниками поліції було порушенопорядок проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, оскільки, як убачається зі змісту протоколу, йому не пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, а він від такого огляду не відмовлявся, а одразу йому було висунуто вимогу пройти огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, що може бути підтверджено відеозаписом з камер спостереження поліцейського та свідченнями свідків.

Разом з тим, у лікаря-нарколога ОСОБА_2 не відмовлявся від проведення огляду, але прибувши туди, йому інспектор сказав, що треба чекати приблизно дві години, поки його запросить лікар на огляд, так як в лікарні була дуже велика черга, проте, прочекавши приблизно 1,5 години, ОСОБА_2 так ніхто і не запросив для проходження медичного огляду на стан сп'яніння, після чого до нього підійшов інспектор та сказав, що у нього немає часу чекати, тому він складе протокол про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, пояснивши, що це не буде проблемою для нього, оскільки цей протокол він зможе оскаржити в суді.

Також працівник поліції продиктував пояснення, які ОСОБА_2 написав, тому що в іншому разі інспектор повідомив, що забере його авто на штрафмайданчик, проте, такі дії поліцейського не відповідають вимогам чинного законодавства України.

При цьому, жодних свідків у лікарні не було і не могло бути, так як протокол складався саме за адресою: м. Київ, вул. А. Заболотного, 130.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено з ознаками якого саме (алкогольного чи наркотичного) сп'яніння ОСОБА_2 керував автомобілем, а також в матеріалах справи відсутній протокол про тимчасове затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2

Крім того, в порушення вимог п. 7 гл. II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, відомості про свідків поліцейський зазначив у протоколі вже після того, як ОСОБА_2 його підписав, оскільки свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було під час того, як ОСОБА_2 спілкувався з поліцейським у лікарні, про це також свідчить і відсутність їх пояснень у справі, а тому протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 є недопустимим доказом по справі.

Таким чином, на думку апелянта, суд першої інстанції допустив суттєві порушення закону, провів однобічний розгляд справи, без ретельного з'ясування всіх обставин, що потягло за собою винесення незаконного рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддя місцевого суду не дотримався, внаслідок чого суд прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок).

Згідно з п. 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому п. 7 розділу 2 Інструкції передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а пунктом 12 розділу 2 Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, як це передбачено п. 8 Порядку та п. 6 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказаних вимог закону працівниками поліції при здійсненні дій по проведенню огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримано не було, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, якийналежним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Між тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена.

Так, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №424341 від 08 вересня 2017 року, за яким: у цей день в 0 год. 10 хв. по вул Ак. Заболотного, 130 в м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем «Suzuki Swift», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Отже, у складеному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено стан сп'яніння ОСОБА_2, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, і відповідно дії ОСОБА_2 щодо ухилення від огляду.

При цьому, за поясненнями ОСОБА_2, наданими ним як одразу на місці події, так і у судовому засіданні апеляційної інстанції, під час керування автомобілем він був зупинений працівниками поліції, оскільки у нього не горів лівий стоп. В подальшому, працівники поліції, запідозривши його у перебуванні в стані сп'яніння, але в якому саме не вказали, одразу запропонували йому проїхати до лікаря-нарколога, на що він погодився, і вже в лікарні «Соціотерапія» він підписав згоду на проходження огляду у присутності лікаря, який його попросив трохи почекати, так як була велика черга. Проте прочекавши у черзі 1,5 години, його так ніхто на огляд і не покликав. Потім до нього підійшов поліцейський та сказавши, що у нього немає часу більше чекати, тому він складе на нього протокол за відмову від огляду, але йому за це нічого не буде. Після цього вони повернулися на місце зупинки його автомобіля, де на нього було складено протокол за відмову від огляду, в якому вже стояли підписи свідків, хоча на місці події, окрім нього та трьох поліцейських, інших людей не було.

Також ОСОБА_2 вказав, що під час всіх цих подій, працівники поліції йому не пропонували пройти огляд на «Драгері» ні під час зупинки транспортного засобу, ні після того як вони повернулися з лікарні на місце події для складання протоколу, при цьому свідків на місці події не було, у зв'язку з чим в матеріалах справи відсутні їх пояснення.

Жодних даних, які б підтверджували факт того, що ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції пропонувалось пройти огляд на приладі «Драгер» у присутності свідків, зважаючи на вказівку у направленні на огляд ОСОБА_2 даних щодо наявності у нього ознак саме алкогольного сп'яніння (порушення мови, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці), в матеріалах справи не має, а отже дійсність, наведених ним обставин, у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, а також повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, апеляційним судом неодноразово викликалися у судове засідання інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 для дачі пояснень щодо обставин виявлення у ОСОБА_2 ознак сп'яніння та відповідно і проведення його огляду на стан цього сп'яніння і складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, які, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки, у зв'язку з чим апеляційний суд позбавлений можливості перевірити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому і не міститься даних щодо підстав для проведення огляду, у зв'язку з виявленням у ОСОБА_2 ознак чи то алкогольного, чи то наркотичного, чи то іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і його відповідність для цього випадку визначеній законом процедурі.

Отже, матеріалами справи не підтверджується та обставина, що ОСОБА_2 пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, тобто процедура проведення такого огляду, встановлена ст. 266 КУпАП, не була дотримана.

Крім того, на відсутність свідків при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням приладу «Драгер» та при його відмові від проведення огляду вказує і відсутність їх пояснень, які б мали бути долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, дані у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому і не міститься даних щодо підстав для проведення огляду, у зв'язку з виявленням у ОСОБА_2 ознак чи то алкогольного, чи то наркотичного, чи то іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і його відповідність для цього випадку визначеній законом процедурі, не можуть бути визнані допустимими доказами, адже спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами, що дає підстави витлумачити всі сумніви на користь ОСОБА_2 та відкинути їх.

За таких обставин, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду на стан сп'яніння, а отже, факт відмови ОСОБА_2від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку не є доведеним і допустимі докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення відсутні, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.