КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Лебединського Г.І. та представника Київської міської митниці ДФС - КуликоваМ.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме 39 купюр номіналом 100 доларів США із зазначенням серійних номерів вилучених купюр.

Згідно постанови, 03.08.2018 о 18 год. 35 хв. на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Відліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), для проведення вибіркового митного контролю було зупинено громадянина Росії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який слідував в Тбілісі на рейс YE211 літаком авіакомпанії «YAN AIR».

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка відповідно до п.1.10 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 №137, позначає закінчення «зеленого коридору» та після перетину якої настає відповідальність за порушення митних правил, про що зазначено на інформаційному стенді, розміщеному в зоні митного контролю, було проведене усне опитування та встановлено, що ОСОБА_1 переміщує готівкові кошти близькі до гранично допустимої норми, дозволеної до переміщення через митний кордон України.

Зазначений громадянин був запрошений до оглядової кімнати, де при перерахунку встановлено, що останній переміщував валютні цінності, а саме: 9230 (дев'ять тисяч двісті тридцять) доларів США, 2080 (дві тисячі вісімдесят) євро, та 104 570 (сто чотири тисячі п'ятсот сімдесят) гривень. Документи щодо зняття готівки з банківської установи були відсутні. Митна декларація на ввезення готівкових коштів в Україну не надана.

За таких обставин митним органом пропущено через митний кордон 5330 (п'ять тисяч триста тридцять) доларів США, 2080 (дві тисячі вісімдесят) євро, 104570 (сто чотири тисячі пятсот сімдесят) гривень та вилучено у ОСОБА_1 3900 (три тисячі дев'ятсот) доларів США згідно протоколу про порушення митних правил №0489/10000/18 від 03.08.2018 року.

Також встановлено, що ОСОБА_1 митної декларації не заповнював, з приводу декларування готівкових коштів до інспекторів митниці не звертався, довідок з банку про зняття валютних коштів з власного рахунку не надав, самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через «зелений коридор», чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, або таких, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження. Будь-які документи на переміщення готівкових коштів через митний кордон України у пасажира при перетині зони митного контролю були відсутні.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через &q?нт;зелений коридор&quче;, перемістив товари на які законодавством України встановлені обмеження, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Лебединський Г.І. просить змінити постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 07.09.2018 року в частині конфіскації безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме 39 купюр номіналом 100 доларів США.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив суб'єктивну сторону вказаного правопорушення, адже ОСОБА_1, не розумів протиправність своїх дій, не припускав можливості настання негативних наслідків, який не мав наміру приховувати валюту, а вилучені грошові кошти належать йому особисто, мають законне походження, що підтверджується довідкою з місця роботи.

Крім цього, ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, вилучені кошти є для нього значними у співвідношенні з його майновим станом. Ці кошти є його особистими збереженнями зарплати та призначалися для подальшого існування його багатодітної родини, а тому їх конфіскація може істотно вплинути на його фінансовий стан та позбавить можливостей належним чином забезпечувати існування його сім'ї.

Апелянт також просить врахувати, що свою вину у вказаному правопорушенні ОСОБА_1 визнав повністю, щиро розкаявся, не приховував предмет правопорушення, а добровільно пред'явив валюту та зазначив її розмір, активно сприяв розкриттю правопорушення, шкода, яку він потенційно міг завдати державі, була незначною, правопорушення вчинив з необережності, вилучена у нього валюта є його особистою власністю, у зв'язку з чим, на думку апелянта, відсутні підстави для застосування додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти.

Під час апеляційного розгляду справи, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Лебединського Г.І. на підтримку доводів апеляційної скарги; думку представника Київської міської митниці ДФС, який заперечував проти поданої апеляційної скарги та, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити його без зміни; перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга захисника Лебединського Г.І., подана в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 487 МК Українипровадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, оскільки ці висновки ґрунтуються на повному, всебічному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності і не викликають будь-яких сумнівів у їх достовірності.

Так, згідно диспозиції ст. 471 МК України, відповідальність за даною нормою настає за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до положень ч.ч. 4, 5 ст. 366 МК України, громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Частиною 3 статті 197 МК України встановлено, що обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Пунктом 1 розділу 2 Інструкції «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 27.05.2008 №148, встановлено, що фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.

Отже, обравши «зелений коридор» для проходження митного контролю, ОСОБА_1 не мав права переміщувати через митний кордон України готівкові кошти у будь-якій валюті, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу, а тому суд обґрунтовано визнав останнього винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України та наклав на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією цієї норми.

Апеляційні доводи захисника про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив суб'єктивну сторону вказаного правопорушеннята не врахував, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, правопорушення вчинив з необережності, вилучені грошові кошти належать йому особисто, мають законне походження, є для нього значними у співвідношенні з його майновим станом та призначалися для подальшого існування його багатодітної родини, у зв'язку з чим, на думку апелянта, відсутні підстави для застосування додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти, апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки санкціяст. 471 МК України, передбачає не лише накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а й конфіскацію товарів, у даному випадку грошових коштів, у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

При цьому конфіскація товарів, згідно приписів ст. 471 МК України, носить обов'язковий характер, а тому застосування додаткового стягнення у виді конфіскації вилученої валюти не залежить від наявності тих чи інших обставин, в тому числі тих, на які посилається захисник в своїй апеляційній скарзі.

Під час апеляційного розгляду справи неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права не встановлено.

За наведеного, постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 07.09.2018 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК Українита накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил є законною та обґрунтованою і підстави для зміни оскаржуваного рішення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527 МК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Лебединського Г.І., подану в інтересах ОСОБА_1 -- залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 07 вересня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень з конфіскацією безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме 39 купюр номіналом 100 доларів США - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду І.М. Сілкова