АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/738/18 Головуючий у І-й інстанції - Калініченко Г.П.
Справа № 203/1245/18 Головуючий у ІІ-й інстанції - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі: судді Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Потапова К.О.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнаний винуватим та на нього накладено стягнення за те, що він 31 березня 2018 року о 22:00 годині керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з НОМЕР_1, по пр. Гагаріна в м. Дніпро з явними ознаками наркотичного сп'яніння (млява мова, зіниці очей не реагують на світло), і на вимогу інспектора патрульної поліції погодився пройти медичний огляд у КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР, проте, вже перебуваючи в медичному закладі, відмовився від проходження відповідного медичного огляду у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на невірно встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та істотне порушення норм процесуального права. Зазначає, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, як про це зазначено в протоколі, а навпаки проїхав з працівниками поліції до медичного закладу, однак через фізіологічні особливості та грубість працівників поліції не зміг цього зробити. Вказує, що перебував в медичному закладі приблизно 2 години, однак працівники поліції почали складати протокол про адмінправопорушення без достатніх для цього підстав. Для чого запросили двох осіб, які не були свідками його спілкування з працівниками поліції. Також зазначає про порушення працівниками поліції інструкції про порядок виявленні у водіїв ознак наркотичного та іншого сп'яніння.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Потапов К.О. підтримали апеляційну скаргу та просили постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, проаналізувавши їхні доводи та співставивши їх з матеріалами справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зазначаються: суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 216734, складеного 01 квітня 2018 року стосовно ОСОБА_1, суть правопорушення викладена наступним чином: «31.03.2018 року о 22 год. 00 хв. в м. Дніпро, пр. Гагріна 118, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 керував авто НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме не реагування зіниці ока на світло, нестійка хода, тремтіння кінцівок пальців рук, громадянину було запропоновано пройти мед. огляд в мед. закладі, у встановленому законом порядку. Громадянин не пройшов повністю мед. огляд протягом 3-ох годин, при двох свідках, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

Апеляційний суд зауважує, що суть адміністративного правопорушення, яка зазначається в протоколі, полягає у зіставленні ознак установленого діяння і ознак адміністративного правопорушення, передбаченого тією чи іншою статтею закону про адміністративну відповідальність, його частиною або пунктом.

Кодекс України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (ст. 130 КУпАП).

В той час, як інспектор поліції виклав в протоколі суть адміністративного правопорушення (фабулу правопорушення) таким чином, що не узгоджується з диспозицією ст. 130 КУпАП та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права на захист. Зазначаючи в протоколі «Громадянин не пройшов повністю мед. огляд на протязі 3-ох годин, при двох свідках, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху», інспектор поліції допустив неточність в описанні правопорушення, яка суперечить об'єктивній стороні правопорушення, яке ставиться в провину гр. ОСОБА_1

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я, для чого і прослідував з працівниками поліції до медичного закладу. Пороте, через фізіологічні причини не зміг здати сечу для відповідного аналізу, що було розцінено працівниками поліції як відмову в проходженні медичного огляду.

Відповідно до пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року, № 1452/735 (Далі - Інструкція), м етою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про відібрання у гр. ОСОБА_1 інших зразків біологічного середовища, зокрема, слини, змиви з поверхні губ, крові, враховуючи в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі.

Відповідно до п.п. 15, 16, 18, 20, 22 Інструкції за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається з матеріалів справи, в них міститься висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння, який не відповідає вказаним положенням Інструкції. Він не містить відомостей щодо перебування або не перебування гр. ОСОБА_1 в стані сп'яніння та якого саме. Водночас в ньому зазначено: «гр. ОСОБА_1 медичний огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку не пройшов /а.с. 5/».

Згідно пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їхній зміст зводиться до того, що ОСОБА_1 протягом трьох годин не здав аналіз сечі на алкоголь та наркотичні речовини в медичному закладі у встановленому законом порядку. Вказували, що гр. ОСОБА_1 мав явні ознаки наркотичного сп'яніння /а.с. 2,3/.

Вказані пояснення також не містять відомостей, що гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, зокрема, що йому було запропоновано відібрати інші зразки біологічного середовища, зокрема, слини, змиви з поверхні губ, крові, у зв'язку з тим, що в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд критично оцінює вказані докази з точки зору їх достовірності та допустимості та вважає, що вони не можуть бути покладені в основу судового рішення.

При розгляді справи судом першої інстанції не виконані належним чином вимоги ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, не перевірені докази на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП і не встановлено всіх обставин, що мають значення для вирішення справи викладенням відповідних мотивів у своєму рішенні.

Вказані вище обставини залишились без належної уваги та правової оцінки судом першої інстанції, що в даному випадку призвело до неправильного встановлення судом фактичних обставин справи та винесення постанови з неправильним застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в даному випадку є підставою для її скасування.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і критерієм доведеності вини поза розумним сумнівом, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 є частково обґрунтованою, а її апеляційні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Кононенко