Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/7060/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши матеріал, що надійшов з Лиманського відділення поліції Словянського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, який зареєстрований та мешкає в м.Маріуполі по провул.Білоруському, буд.78, за ч.1 ст.130 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №264461, складеного 25.11.2018 року о 10 годин 05 хвилин у м.Маріуполі по вул.Заозерній, буд.83 т.в.о. начальника СРПП №4 Лиманського ВП Словянського ВП ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції ОСОБА_2, 25 листопада 2018 року о 10 годині біля будинку №83 по вул.Заозерній в м.Маріуполі водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук), що згідно п.3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п.6,7 вище зазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного спяніння із застосуванням спеціальних технічних засобів або медичного огляду на стан алкогольного спяніння, від яких він відмовився.

Правопорушник провину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно 25.11.2018 року приблизно о 10 годині керував автомобілем НОМЕР_2 та біля будинку №83 по вул.Заозерній в м.Маріуполі був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. Пояснив, що у той день їхав за ліками для дружини, дуже поспішав, а тому відмовився від продуття Алкотеста та обстеження у медичному закладі, при цьому власноручно зазначив про це в протоколі про адміністративне правопорушення. Однак, вказує, що він був тверезим, протокол складено поліцейськими нашвидкоруч, під примусом та без участі свідків.

Суд, дослідивши письмові матеріали, прийшов до наступного.

Відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

За вимогами п.6 розділу 1 Інструкції передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться зокрема поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно п.7 розділу 1 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння підтверджується власноруч викладеними в протоколі поясненнями самого правопорушника, із вказанням того, що він керував автомобілем, від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі відмовився, Алкотест продувати також відмовився, оскільки поспішав до родини.

З письмових свідчень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які додаються до протоколу вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився, на вимогу працівників поліції, від проходження у встановленому законом порядку медобстеження на стан спяніння, про що свідчать їх підписи у протоколі.

Будь-які підстави, які б свідчили про недостовірність свідчень свідків у суду відсутні.

Таким чином, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Заперечення ОСОБА_1 вини скоєного правопорушення та зміну пояснень з приводу причини відмови від медичного обстеження, суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи водійське посвідчення у правопорушника ОСОБА_1 відсутнє.

За положеннями п.1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, ОСОБА_1 в розумінні наведеної норми ПДР України та ч.1 ст.130 КУпАП не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

З урахуванням особи правопорушника, який не працює, характеру вчиненого правопорушення, та обставин даної справи, а також того, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, вважаю необхідним піддати його адміністративному стягненню лише у виді штрафу на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути зі ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт