Провадження № 3/761/8221/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк Павло Леонідович, за участю особи відносно якої складено протокол - ОСОБА_1, захисника - адвоката Александрова Д.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу, 6 жовтня 2018 року, о 4 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем Шевроле (державний номер НОМЕР_1) по пр. Перемоги в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, тобто ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї провини у вчиненому правопорушенні не визнав, пояснивши, що він дійсно 6 жовтня 2018 року, близько 4 години 40 хвилин, знаходився на пр. Перемоги в м. Києві в салоні автомобіля Шевроле, державний номер НОМЕР_1, оскільки скористався послугою служби таксі «Драйвер», коли до них підійшли співробітники поліції охорони, яким він надав свої документи, зазначивши, що являється власником автомобіля, однак за кермом знаходиться водій таксі. Далі, оскільки виникла суперечка з вказаними співробітниками поліції охорони, він викликав по лінії «102» наряд патрульної поліції, які після приїзду, незважаючи на повідомлення ним, що він не є водієм згаданого авто, примусили його разом з ними проїхати на огляд у лікаря на предмет встановлення стану алкогольного сп'яніння, після чого і було складено протокол.

Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 - водій таксі, він 6 жовтня 2018 року вночі працював на автомобілі таксі, коли отримав замовлення послуги «Драйвер». Далі, як пояснив свідок ОСОБА_3, коли він приїхав, близько 4 години 40 хвилин, за місцем виклику на пр. Перемоги і зустрів ОСОБА_1, до них підійшли співробітники поліції і почали перевіряти документи, при цьому ОСОБА_1 повідомив їм, що він є власником згаданого авто, однак не водієм. Далі виникла суперечка і приїхали патрульні поліцейські, яким ОСОБА_1 повідомив теж саме, після чого поїхав з ними.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Так, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, а також у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Згідно положень п. 1.10 ПДР України, водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

З матеріалів справи, а з письмових пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вбачається, що у встановленому законом порядку працівниками патрульної поліції автомобіль під керуванням ОСОБА_1 у зв'язку із підозрою на перебування водія у стані алкогольного сп'яніння не зупиняли, та докази про це у матеріалах провадження відсутні.

Більше того, незважаючи на те, що судом вживались заходи щодо отримання такої інформації з Управління патрульної поліції в м. Києві шляхом виклику патрульних, якими було складено даний протокол, на день розгляду адміністративних матеріалів будь-якої інформації такого змісту до суду надано не було.

У відповідності з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 р.), суд зважає на те, що якщо викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, суд приходить до висновку про сумнівний характер наявності протиправних дій ОСОБА_1, а всі сумніви відповідно до правил ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності, і таким чином ця справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Що ж стосується відомостей, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а також висновку лікаря щодо результатів відповідного огляду ОСОБА_1 з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, то лише вони, за відсутності інших доказів, які б вказували на наявність протиправної складової в діях ОСОБА_1 (в частині наявного у нього статусу - водія), не можуть свідчити про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, керуючисьст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред'явлення до виконання даної постанови три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя П.Л. Слободянюк