Провадження № 33/4820/103/18
Справа № 677/1513/18 Головуючий в 1-й інстанції Вознюк Р. В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Болотін С. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_1, при секретарях Яхієвій М.А., Коростелкіній Ю.І., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Красилівського районного суду від 4 жовтня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою судді Красилівського районного суду від 4 жовтня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, на утриманні осіб не має, працюючого охоронником в корпорації «ОСОБА_4 Груп», реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою судді, 17.09.2018 року о 23 год. 00 хв. на автомобільній дорозі ОСОБА_5 ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2, із ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю із порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя і від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного спяніння у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі особа притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, оскільки на його думку, суддя незаконно та необґрунтовано, без законних на те підстав, з порушенням норм матеріального та процесуального права, постановив рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Стверджує, що матеріали справи ґрунтуються виключно на доказах, здобутихз грубим порушенням закону, які залишилися поза увагою судді. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Заслухавши пояснення особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, допитавши свідків, дослідивши відеозапис подій, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, зясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, в процесі судового та апеляційних розглядів ОСОБА_2 не заперечув обставин керування автомобілем «ВАЗ 2106» на автомобільній дорозі ОСОБА_5 17.09.2018 року, факту відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння, однак викладав свою версію подій.

Обставини керування саме ОСОБА_2 транспортним засобом 17 вересня 2018 року з ознаками алкогольного спяніння, його відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння в присутності двох свідків, повністю стверджується послідовними показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, показання яких повністю узгоджуються з даними відеозапису подій, які ствердили, що особа притягнута до адміністративної відповідальності, виявляючи явні ознаки спяніння відмовилася від проходження медичного огляду на стан спяніння в присутності двох свідків.

Аналогічні обставини стверджуються даними рапорту інспектора Красилівського ВП з якого вбачається, що 17.09.2018 року водій автомобіля «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_2, в с. Антоніни Красилівського району керував останнім, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, про що було зроблено повідомлення на лінію 102 (а.с. 5).

Із жодним чином не спростованих стороною захисту даних відеозапису подій вбачається, що ОСОБА_2, виявляючи явні ознаки алкогольного спяніння, на неодноразову пропозицію працівників поліції, пройти огляд на стан спяніння, в тому числі в медичному закладі, категорично відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, із власноручно поданої до суду заяви ОСОБА_2 від 4 жовтня 2018 року, вбачається, що останній відмовився від проходження огляду на стан спяніння та без жодного тиску і примусу повністю визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 13).

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість притягнення ОСОБА_2 до встановленої законом відповідальності.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у обєктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні ОСОБА_2, ні його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Сторона захисту жодних доказів, які б викликали сумніви у належності даних матеріалів справи та обєктивності органів поліції при їх складанні навести не змогла.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та обєктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_2, заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

При цьому, в матеріалах справи не встановлено доказів, щоб ОСОБА_2 чи його захисник зверталися із заявами та скаргами до Красилівського місцевого прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають обєктивний сумнів.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

ОСОБА_2 в процесі розгляду справи місцевим судом, без жодного тиску та примусу повністю визнав обставини вчинення адміністративного правопорушення, не висуваючи жодних заперечень чи скарг.

За таких обставин, приходжу до переконання, що докази вчинення правопорушення ОСОБА_2, які покладені суддею в основу постанови були отриманні з дотриманням вимог законодавства.

Сторона захисту натомість не навела обґрунтованих доводів, які би спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення.

Об'єктивних даних, які вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 в матеріалах справи не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_2, з якою погодився суддя, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця та інших обставин вчинення правопорушення, наскільки вони відомі органам поліції. Знайшли вони своє відображення і у постанові, тобто при її постановлені суд повністю вирішив питання, зазначені в ст. 283 КУпАП.

Тому твердження сторони захисту, що органами поліції та суддею не виконані вимоги ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

При цьому, право проходження медичного огляду, чи то на місці зупинки, чи то в медичному закладі, надано особі, яка притягується до відповідальності і таким правом ОСОБА_2 не скористався, оскільки від проходження такого огляду відмовився.

Як стверджується даними відеозапису подій, показаннями свідків при пропозиції ОСОБА_2 пройти медичний огляд на стан спяніння, його відмови від проходження такого, були запрошені та присутні два свідки, що узгоджується та відповідає вимогам закону.

Посилання сторони захисту на розбіжність в показаннях свідків щодо дати вчинення правопорушення не може бути підставою для закриття провадження в справі, оскільки зі спливом часу після участі в процесуальній дії, останні могли і помилитися.

З аналогічних підстав не скасовує факту вчинення правопорушення посилання сторони захисту на розбіжності в датах відібрання пояснень у свідків та вчинення правопорушення ОСОБА_2 Оскільки враховуючи пізній час вчинення правопорушення, після закінчення усіх процесуальних дій, відібрання таких, відбувалося вже 18 вересня 2018 року.

Доказів, які б спростовували вищенаведені факти сторона захисту не надала, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, не вбачається протилежного і з матеріалів справи.

В процесі судового та апеляційних розглядів ОСОБА_2 повністю забезпечені та відновлені права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі право користуватися допомогою захисника, давати пояснення, подавати докази, тощо.

Ставлячи питання про скасування постанови, ні особа притягнута до адміністративної відповідальності, ні його захисник конкретних фактів порушення його прав та законних інтересів органами поліції та судом не навела, а виключно обмежилися перерахунком та декларуванням норм права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_2, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_2 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_2 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин, вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_2, при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -

П о с т а н о в и в :

Постанову судді Красилівського районного суду від 4 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя