П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2018 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом УПП в Закарпатській області ДПП відносно громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2018 року поліцейським взводу №2 роти ТОР УПП в Закарпатській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №070714 відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що 18.11.2018 року о 00 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW 316», р/н SO658AN, по вул. Капушанська, 140, у м. Ужгород, з явними ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факти, викладені в протоколі, не визнав та пояснив, що від проходження медичного освідування на стан наркотичного сп'яніння він не відмовлявся, проте не зміг здати лікарю біологічний матеріал у вигляді сечі через відсутністю у нього фізіологічного бажання. Проведення дослідження у інший спосіб йому не пропонували.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, що визначено ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За частиною 1 статті 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №070714 від 18.11.2018, ОСОБА_1 інкримінується правопорушення в тому, що він 18.11.2018 року о 00 год. 30 хв., керував автомобілем марки «BMW 316», р/н SO658AN, по вул. Капушанська, 140, у м. Ужгород, з явними ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння встановлений статтею 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду та «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Відповідно п.п. 3.7, 3.12, 3.13 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», проведення лабораторних досліджень на визначення на наркотичного засобу або психотропних речовин у медичному закладі є обовязкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук. Якщо в обстежуваної особи неможливо взяти названі зразки, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров.

Однак, як вбачається із досліджених судом доказів, вимоги зазначених нормативних актів, щодо порядку огляду на стан наркотичного спяніння ОСОБА_1, дотримано не було.

Так, як слідує з пояснень ОСОБА_1 та дослідженого судом відеозапису із нагрудної камери патрульного поліцейського, під час проведення огляду на стан наркотичного спяніння встановити діагноз ОСОБА_1 не виявилось можливим у звязку з відсутністю фізіологічного бажання здати біологічні зразки сечі. Взяти інші зразки біологічного середовища в медичному закладі ОСОБА_1 не пропонували.

Показання ОСОБА_1 в тій частині, що він не відмовлявся проходити медичне освідчення, повністю підтверджуються даними, що містяться на CD диску, з яких слідує, що навіть у присутності свідків ОСОБА_1 просить трохи зачекати для отримання матеріалів необхідних для аналізу. Однак, вказані прохання ОСОБА_1, працівником поліції не були взяті до уваги, а натомість було запроваджено протокол.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП

Керуючись ст.ст.130 ч.1, 245, 251, 252, 254, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В ИВ:

Провадження в справі про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2