АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/1804/18Суддя 1 інстанції Ніколенко Д. М.
Номер провадження 33/774/166/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Остапенко В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_2 який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

За участю:

Захисника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 визнаний винним та на нього накладено адміністративне стягнення за те, що він 25.04.2018 року о 04.44 год. в м. Кривий Ріг по вул.Соборності, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідність обличчя). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, що зафіксовано на боді камери АЕ 00152, АЕ 00138. Факт руху транспортного засобу зафіксовано на відеореєстратор Yicarcam.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3: просить постанову суду від 11 червня 2018 року скасувати, так як в його діях немає складу адміністративного правопорушення, а справа щодо нього підлягає закриттю.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги захисник ОСОБА_2 який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3зазначає, про те, що суд першої інстанції розглянув дану справи з неповним зясуванням обставин справи, так як не зясував обставини, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Окрім того, вказує на те, що судом не було доведено факт керування ним будь яким механічним транспортним засобом під час направлення його для проходження медичного огляду на стан спяніння.

Зазначає про те, що працівниками поліції не було враховано, те що ОСОБА_4 не керував транспортним засобом коли йому було запропоновано проходження медичного огляду, тому він не є субєктом правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_3 не зявився, його захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив суд, про те, що ОСОБА_3 знає про день та час слухання справи, проте у судове засідання не з`явився з невідомих йому причин. Захисник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_3, оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обовязкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 судом першої інстанції були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №424799 від 25.04.2018 року, де зазначено, що ОСОБА_3 в порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння при наявності таких ознак (а.с.1);поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які засвідчили факт відмови водія ОСОБА_3 від проходження у встановленому порядку огляду в медичному закладі на стан наркотичного спяніння (а.с.2);відеозаписом, з якого убачається, що водія автомобіля ОСОБА_3 було зупинено, тобто він керував транспортним засобом (4:43 год.). О 4:52 год. на запитання поліцейського «Хто водій транспортного засобу?», ОСОБА_3 відповів, що він. О 4:53-4:54 год. ОСОБА_3 пояснює «ОСОБА_1 меня остановили, как мне надо было встать? Был дома, еду на работу из села через поле…». О 4:54 після перевірки ознак сп'яніння, поліцейський у відповідності до п.2.5 ПДР України висуває ОСОБА_3 вимогу пройти огляд на стан наркотичного спяніння, оскільки виражені ознаки: зіниці не реагують на світло, тремтіння рук, поведінка не відповідає обстановці. О 5:14 двом свідкам, які назвались ОСОБА_5 та ОСОБА_6, поліцейським роз'яснено з приводу чого було зупинено транспортний засіб і те, що у ОСОБА_3 маються ознаки наркотичного сп'яніння, після чого ОСОБА_3 в присутності цих свідків відмовився від медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку. О 5:22 год. ОСОБА_3 розяснено права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ним заявлено клопотання дочекатись, поки йому передзвонять, інших клопотань не надійшло.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Посилання правопорушника ОСОБА_3 на те, що він не керував транспортним засобом, коли йому було запропоновано працівниками поліції пройти медичний огляд, не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовується вищезазначеними доказами. Окрім того, відповідно до відеозапису ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, коли керував транспортним засобом ВАЗ 21093, р/н НОМЕР_2 та припар кувався біля узбіччя, в подальшому з відеозапису убачається, що ОСОБА_3 після зупинки неодноразово пояснював працівникам поліції, що їхав на даному автомобілі, та не заперечував того, що саме на вимогу поліції зупинив свій транспортний засіб.

Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в апеляційному суді не встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суддя встановив і правильно кваліфікував дії ОСОБА_3 як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, судом першої інстанції, на виконання вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого ним правопорушення, яке є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами, при цьому становить велику суспільну небезпеку, його особу, відношення щодо вчиненого, інші обставини у справі та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке відповідає меті стягнення, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_2 який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1