Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/450/18 Головуючий в 1-й інстанції - Дацюк О.І.
Єдиний унікальний № 336/2219/18 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2018 року стосовно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, 20.04.2018 року о 20-50 годині ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом - електробайком Like Bike Zero+, який не має реєстраційного номеру, рухаючись по вул.Чарівній в районі будинку №153 у м. Запоріжжі, не обрав безпечної швидкості та безпечної дистанції руху, та скоїв зіткнення з автомобілем Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, який рухався у попутному напрямку попереду. Внаслідок ДТП електробайк та автомобіль були пошкоджені. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п.п., 1.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, вважає, що постанова районного суду є незаконною, та підлягає скасуванню з наступних підстав. Під час розгляду справи в судовому засіданні, надаючи пояснення ОСОБА_3 повідомив, що 20.04.2018 р. близько 20-50 год. керуючи електричним самокатом «Like Bike Zero+» він рухався по вул. 8 Березня в напрямку вул. Бочарова в місті Запоріжжі в межах полоси для руху транспорту, в темну пору доби. Перед поворотом в районі супермаркету «АТБ» ОСОБА_3 побачив автомобіль Chevrolet Aveo, д.н. НОМЕР_2, який без подання вказівника повороту під час руху зупинився посередині проїжджої частини. Позаду ОСОБА_3 в межах смуги руху рухався інший автомобіль, і для того, щоб уникнути травмування себе та виникнення інших більш тяжких наслідків через виконання різкого маневру, ОСОБА_3 виконав екстрене гальмування, якого було недостатньо для уникнення зіткнення та виникнення ДТП в цій дорожній ситуації. За змістом ч. 1 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", п.2.14. ПДР України водій має право відступати від вимог законодавства в умовах дії непереборної сили, зокрема, обумовленої станом транспортного засобу, або коли іншими засобами не можливо уникнути власної загибелі або каліцтва громадян. Апелянт зазначає, що ОСОБА_3 діяв в стані крайньої необхідності, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення, в зв'язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП. Також адвокат зазначає, що в оскаржуваному рішенні не наведено жодної аргументації того, чим обумовлене застосування до ОСОБА_3 стягнення не у вигляді штрафу, а у вигляді позбавлення спеціального права наданого громадянину, та в чому саме полягає грубе або систематичне порушення ОСОБА_3 порядку користування цим правом.

Враховуючи викладене, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності складу правопорушення на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні адвоката ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_4, який клопотав про зміну стягнення призначеного ОСОБА_5 на більш м'яке, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_2, подана в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково у зв'язку з наступним.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.12.1,13.1 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, оскільки надані докази підтверджували його вину.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом першої інстанції рішення щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , прийнято на підставі досліджених і оцінених наявних у справі доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 206478 від 20.04.2018 року (а.с.1); схеми місця ДТП (а.с. 3); письмових пояснень учасників ДТП (а.с. 4,5,6,7); фототаблиці місця ДТП і транспортних засобів (а.с. 8); пояснень учасників ДТП наданих в ході судового розгляду в суді першої інстанції.

На переконання суду вказані докази в достатній мірі свідчать на порушення водієм ОСОБА_3 п.п.12.1,13.1 ПДР України, тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Посилання апелянта на порушення ПДР ОСОБА_3 виключно в зв'язку з перебуванням в стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність, не є спроможними, оскільки згідно ч. 1 ст. 18 КУпАП України, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода, однак при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції, не було наведено вагомих аргументів, які б давали підстави вважати, що у діях ОСОБА_3 наявні ознаки крайньої необхідності, а тому обставини які виключають адміністративну відповідальність відсутні.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції вважає, що суддя місцевого суду правильно дійшов до висновку про винність ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, призначаючи стягнення ОСОБА_3, суд першої інстанції не врахував усіх обставин передбачених ст.33 КУпАП, не встановив наявність у ОСОБА_3 водійського посвідчення, а відповідно права керування транспортним засобом, про що у тому числі під час апеляційного розгляду наголошував і захисник ОСОБА_2, і за відсутністю достатніх підстав застосував до останнього найсуворіший захід адміністративного стягнення передбачений ст.124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Отже, враховуючи особу ОСОБА_3, а також клопотання другого учасника ДТП ОСОБА_4, надане під час апеляційного розгляду, в якому останній просить врахувати факт відшкодування ОСОБА_3 шкоди заподіяної ДТП, та просить змінити призначене стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на штраф, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, змінивши постанову суду першої інстанції в частині призначеного стягнення, і застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із застосуванням стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців - змінити в частині призначення адміністративного стягнення.

Скасувати, призначене суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Кирницькому Івану Віталійовичу за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2018 року залишити без змін.

Роз'яснити ОСОБА_5, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін