Провадження № 3/761/7298/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Мєлєшак О.В., за участю прокурора Панафеди Н., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол № 194 від 10.09.2018, складеного старшим оперуповноваженим в ОВС сектору протидії корупції Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України Геращенко В.С. щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючого на посаді старшого слідчого з ОВС відділу досудового розслідування СУ ФР ОВПП ДФС, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді старшого слідчого з особливо важливих справ відділу досудового розслідування слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС, будучи особою начальницького складу податкової міліції, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі -НАЗК) у десятиденний строк про суттєві зміни у майновому стані щодо придбання 16 грудня 2016 року транспортного засобу TOYOTA PRADO, вартістю 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 просив закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор уважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні корупційного правопорушення, разом з тим просила закрити провадження у справі за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Диспозиція ч.2 ст. 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказана норма закону є бланкетною, а тому визначення ознак складу такого корупційного правопорушення відбувається у встановлених законом випадках, оскільки називає ознаки корупційного правопорушення, але при цьому відсилає до іншого нормативно-правового акта для встановлення її конкретного змісту.

Отже мотивування обвинувачення повинно містити конкретне посилання на норму Закону, порушення якого інкримінується особі, що притягається до адміністративної відповідальності.

Між тим, зміст обвинувачення за ч.2 ст.172-6 КУпАП не містить посилання на назву конкретного Закону без зазначення редакції, порушення норми якого ставиться у провину ОСОБА_1

Відповідно до ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, протоколи про адміністративне правопорушення від 10.09.2018 року, складений щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, вказаний протокол не містить посилання на конкретні назви законів, порушення норм яких інкримінується ОСОБА_1 та не містить конкретно обвинувачення.

У протоколі міститься посилання на те, що ОСОБА_1 будучи особою начальницького складу податкової міліції, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі -НАЗК) у десятиденний строк про суттєві зміни у майновому стані щодо придбання 16 грудня 2016 року транспортного засобу TOYOTA PRADO, вартістю 260 000 (двісті шістдесят тисяч) гривень.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що викладення суті адміністративного правопорушення у протоколі не відповідає вимогам диспозиції ч.2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки не містить чіткого та конкретного зазначення складу правопорушення, що інкримінується особі, яка притягається до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення.

Викладення у такий спосіб обвинувачення у вчиненні корупційного правопорушення, яка вказує на його неконкретність позбавляє особу, що притягується до адміністративної відповідальності, належним чином реалізувати своє право на захист, гарантоване як Конституцією України так і нормами КУпАП.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення.

Відповідно до цієї норми - адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб'єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Разом із тим, у питанні дотримання прав та процесуальних гарантій учасників судового процесу слід передусім неухильно дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини, висловленої у чисельних рішеннях Суду (справи «Озтюрк проти Німеччини», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Гурепка проти України» та інші), згідно з якою справи про адміністративні правопорушення, при наявності певних умов, повинні розглядатись за процедурою та з дотриманням процесуальних гарантій передбачених національним законодавством для кримінальних проваджень.

Головним чинником при розгляді обвинувачення ( адміністративного чи кримінального) є конкретність висунутого обвинувачення, що дозволяє дотриматись загальних засад - таких, як верховенство права, законність, забезпечення права на захист.

З огляду на те, що обвинувачення є не конкретним, без зазначення редакції Закону, порушення якого ставиться ОСОБА_1 у провину, а суд не вправі змінювати самостійно обрану кваліфікацію, за таких обставин відносно нього належить закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Отже, відсутність конкретного обвинувачення є наслідком застосування вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.172-6, ст.ст. 9, 250, 251, 245-252, 283, 284, 287 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-6 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: