КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2

захисника ЧумакаВ.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Чумака Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 05 серпня 2018 року, о 06 год. 50 хв. ОСОБА_2 передав керування автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1,ОСОБА_4, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 &quсп;г&q?ня; «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник Чумак В.В., який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначав, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто суддею Голосіївського районного суду міста Києва із порушенням правил територіальної підсудності, оскільки правопорушення вчинено по вул. Сумській, 30/1, яка знаходиться у межах Солом'янського району міста Києва, та ОСОБА_2 проживає в селищі Жуляни, яке також відноситься до Солом'янського району міста Києва.

Зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення неповно зазначено місце вчинення правопорушення, зокрема не вказано район міста Києва, у якому його вчинено, у зв'язку з чим протокол стосовно ОСОБА_2 підлягав поверненню для дооформлення.

Крім того, захисник посилався на те, що для настання відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за передачу права керування особі, яка перебуває у стані сп'яніння, необхідною є наявність таких обставин: особа, якій передано керування автомобілем, перебуває у стані сп'яніння, і це є явним, очевидним, та власнику автомобіля достовірно відомо, що він передає право керування особі, яка перебуває у стані сп'яніння.

Однак ОСОБА_2 не міг знати, що ОСОБА_4 перебувала у стані сп'яніння, оскільки остання не мала видимих ознак такого стану. Докази про обізнаність ОСОБА_2 щодо стану сп'яніння ОСОБА_4, у матеріалах справи відсутні. Наведене, на думку апелянта, свідчить про відсутність у ОСОБА_2 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, що виключає склад правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Чумака В.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'янінні або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 &qule;г&qut-; Правил, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у передачі керування транспортним засобом особі, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 05 серпня 2018 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 06 год. 50 хв., ОСОБА_2 по вулиці Сумській, 30/1 у м. Києвіпередав керування автомобілем «Тойота», державний номер НОМЕР_1, водію ОСОБА_4, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатом тестування за допомогою приладу &q?ує;Драгер&q?ьт; (результат тесту 1,33 проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 &q?та;г&q?ту; Правил /а.с. 1/; даними копії акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено огляд на стан сп'яніння ОСОБА_4 за допомогою приладу &quст;Драгер&q?ня;, результат тестування становив 1,33 проміле /а.с. 4/; даними копії роздруківки приладу &quпр;Драгер&q?. ; про тестування ОСОБА_4 від 05 серпня 2018 року, відповідно до якого, результат тестування становив 1,33 проміле /а.с. 5/.

Даними дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського (файли &quві;&q?ме;, та &q?сь;&qu05; ), на якому зафіксовано керування ОСОБА_4 автомобілем &q?у ;Тойота&q?о ;, зупинку вказаного транспортного засобу працівниками поліції, та огляд ОСОБА_4 на стан сп'яніння за допомогою приладу &q?ап;Драгер&quна; у присутності двох свідків. При цьому, згідно даних відеозапису, ОСОБА_2, який перебував на пасажирському сидінні у автомобілі &q?ий;Тойота&q? н;, не заперечував, що вказаний транспортний засіб перебуває у його користуванні, та 05 серпня 2018 року він передав керування для ОСОБА_4

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що на момент передачі ОСОБА_2 керування транспортним засобом для ОСОБА_4, остання не мала видимих ознак стану алкогольного сп'яніння, що на думку апелянта, свідчить про відсутність у діях ОСОБА_2 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, не спростовують висновків судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність, на думку апелянта, видимих ознак стану сп'яніння у особи, якій ОСОБА_2 передав керування транспортним засобом, не звільняє водія від обов'язку пересвідчитись та впевнитись у тому, що така особа не перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, як убачається із даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 у поясненнях зазначив, що згоден із викладеними у протоколі обставинами.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтвердив, що 05 серпня 2018 року, близько 07 год. 00 хв. передав керування автомобілем &q?из;Тойота&q?. ;, яке перебуває у його користуванні, для ОСОБА_4

У відповідності до частини 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як убачається із даних протоколу, адміністративне правопорушення вчинено по вулиці Сумській, 30/1 у м. Києві.

Згідно наданих захисником під час апеляційного розгляду листа Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації №108-18939 від 06 грудня 2018 року, та Департаменту містобудування та архітектури КМДА &quта;Київмістобудування&q?ду; №055-15581 від 26 листопада 2018 року, вулиця Сумська розташована у Голосіївському та Солом'янському районах міста Києва.

Дослідженими документами спростовуються доводи захисника Чумака В.В. в інтересах ОСОБА_2 про те, що вулиця Сумська знаходиться у межах саме Солом'янського району міста Києва, а тому доводи апелянта про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 суддею Голосіївського районного суду міста Києва з порушенням правил підсудності, є безпідставними.

Положення ст.ст. 256, 266 КУпАП, не передбачають обов'язок уповноваженої особи зазначати у протоколі про адміністративне правопорушення назву району, в якому вчинено адміністративне правопорушення, а тому доводи апелянта у цій частині не є підставою для направлення протоколу про адміністративне правопорушення для дооформлення.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Чумака Віталія Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Мельник В.В.