Справа № 147/1113/18
Провадження № 3/135/581/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.18року м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Патраманський І.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: Вінницька обл., Тростянецького р., с. Олександрівка, вул. П. Соборна, буд. 21,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

До Ладижинського міського суду Вінницької області від Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, який згідно з протоколом серії АА 212678 від 12.09.2018року, цитую «12.09.2018р. о 10.00 год. гр. ОСОБА_1 проводив господарську діяльність без відповідних документів, а саме: збут підакцизного товару без ліцензії».

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що підприємницькою діяльністю не займається та не здійснював продажу будь якого підакцизного товару, зокрема, і алкогольних напоїв. Поліцейські вилучили в його господарстві алкогольні напої, однак вони належать йому, так як він купував їх для власних потреб(власного вживання).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, приходжу до висновку, що провадження у справі необхідно закрити у звязку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у діях ОСОБА_1, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю із - за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 адміністративний матеріал складено за ч.1 ст.164 КпАП.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не займається підприємницькою діяльністю, а алкогольні напої не продавав, а придбав та зберігав для власного вживання.

Із врахуванням ч.3 ст.62 Конституції України, згідно з якими обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обовязковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У протоколі зазначено, що до нього додається протокол огляду та фото підакцизного товару, проте, до суду надійшов протокол без зазначеного фото. Із вказаного протоколу огляду не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював реалізацію підакцизного товару без ліцензії, а тільки те, що певний товар було виявлено у даного громадянина. Будь яких інших документів на підтвердження вини ОСОБА_1 до суду не надано.

З аналізу цих міжнародних правових норм видно, що на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, встановлені суддею, та проаналізувавши суть порушення, зазначеного в протоколі, вислухавши пояснення, особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Керуючись ст. ст.164 ч.1, 247 ч. 1 п.1, 33-35, 268, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя