Справа № 589/2594/18
Провадження № 3/589/790/18
25 вересня 2018 року Суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області Литвинко Т.В., за участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-
Вказані дії кваліфіковано за ст. 185 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в скоєному не визнав та пояснив, що він не чинив фізичний опір працівникам поліції. Зазначив, що руками махав хаотично після застосування до нього газового балончика і його рухи були неконтрольовані, оскільки його очі після застосування спецзасобу сльозились і він нічого не бачив. Вказаний балончик було застосовано не через його неналежну поведінку, а через поведінку іншої особи, яка була поряд - товариша, з яким він рухався на транспортному засобі.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вислухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол та пояснення працівника поліції, яким складено протокол ОСОБА_3, суд приходить до наступних висновків.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Так, стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.
Таким чином, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про висуненнях певних законних вимог особі працівниками поліції та доказів того, що особа дійсно їх не виконала.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Разом з тим, під час судового розгляду судом не було встановлено доказів, які б безумовно (кожен окремо або в сукупності) підтверджували той факт, що ОСОБА_1 вчинив дії, за які передбачено відповідальність ст. 185 КУпАП.
Так, матеріали адміністративної справи містять: протокол про адміністративне правопорушення, складений інспектором СРПП №3 Шосткинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 серія ГП №031512 від 15 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, письмові пояснення свідка ОСОБА_4, в яких зазначено, що невідомий чоловік намагається відійти від поліцейських та розмахує руками, протокол серії АА №086470 про адміністративне затримання за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 15 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 та копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №606852 від 15 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, якою накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Однак сукупність вказаних матеріалів жодним чином не дає достатніх підстав встановити суду той факт, що ОСОБА_1 була висунута певна законна працівником поліції (яка саме і при яких обставинах), а також те, що він чинив непокору такій вимозі.
Більше того вказані матеріали не дають можливості спростувати доводи ОСОБА_1 про те, що відносно нього був застосований спецзасіб сльозоточивої дії через дії його знайомого, після застосування якого він почав розмахувати руками і ходити в різні сторони, і саме ці дії були розцінені працівниками поліції як фізичний опір.
Пояснення працівника поліції, яким складено протокол, не можуть бути єдиним належним і допустимим доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Більше того, при обставинах заперечення вини особою.
На неодноразові виклики суду свідок ОСОБА_4 в судове засідання не зявлявся, як не зявилися і зазначені в протоколі поняті в присутності, яких був складений протокол, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6
У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його вина не доведена вагомими, чіткими і узгодженими між собою доказами, і всі сумніви мають трактуватися на користь особи, тому, на підставі п. 1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 245, 247-249, 251, 252, 280, 283-285, 288, 289, 294 КУпАП, суд, -
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7