КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, за участі:

особи, яка притягується до відповідальності ? ОСОБА_1

захисника ? Тищенка Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 27.09.2018, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішення суду особа, яка притягується до відповідальності ? ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційний суд оскаржувану постанову Святошинського районного суду міста Києва від 27.09.2018 скасувати, а провадження у справі відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 посилається неповне з?ясування судом фактичних обставин справи, недослідження на ненадання оцінки наявним у справі доказам, формальний підхід до вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на безпідставну відмову судом в задоволенні клопотання захисника про направлення справи на доопрацювання через зазначення кваліфікації правопорушення олівцем. Також ОСОБА_1 посилається на те, що протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як в ньому не зазначено частину статті, за якою він притягується до відповідальності. Апелянт вважає, що суд вийшов за межі розгляду протоколу та самостійно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановлено судом першої інстанції, 29.08.2018 о 00 год. 45 хв., в м. Києві, по вул. Гната Юри, 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Згідно результату проведеного за допомогою алкотесту «Drager 6820» № тесту 1223 від 29.08.2018, який показав результат 1,46 проміле, ОСОБА_1 керував даним транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, а відтак своїми діями порушив п.2.9. а) ПДР України.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Тищенка Р.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктом 2.9 а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №235158 від 29.08.2018, в якому в графі &q?дм;пояснення особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 зазначено: &q?не;Згоден більше не буду&q?ьс;, що засвідчено підписом останнього (а.с. 1), роздруківкою приладу «Drager Alcotest 6820» від 29.08.2018 з результатом акотесту в 1, 46 проміле (а.с. 2), актом огляду на стан сп?яніння (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 29.08.2018 (а.с. 4), довідкою про визначення повторності порушення ПДР України (а.с. 6), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 5), які в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.9. а) ПДР України.

Натомість, що стосується доводів апеляційної скарги щодо невідповідності протоколу вимогам ст.256 КУпАП через незазначення частини статті, за якою ОСОБА_1 притягується до відповідальності, то суд враховує наступне.

Відповідно до п.9 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема інформація щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року (за наявності).

Згідно п.1 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, повторним відповідно до ст.35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Згідно п.5 цього ж розділу Інструкції, у разі встановлення повторності правопорушення до протоколу долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Приписами п.7 Розділу ІІ Інструкції від 06.11.2015 № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

На виконання вказаних вимог підзаконних актів, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.9. а) ПДР України. В протоколі викладено об?єктивну сторону правопорушення, міститься посилання на пункт ПДР України, який водієм було порушено за зазначено статтю КУпАП, яка передбачає відповідальність за такі протиправні дії.

При цьому суд зважає, що суть правопорушення, вчиненого ОСОБА_1, в протоколі викладена, перевірити інформацію щодо повторності працівник поліції міг лише за наявності доступу до обліково-реєстраціних даних ІІПС &q?.,;Армор&q?ол;.

А тому, оскільки протокол було складено на місці вчинення правопорушення, а після перевірки ознаки повторності вносити до нього відомості забороняється, то працівниками поліції на виконання п.5 Розділу VII Інструкції від 07.11.2015 № 1395 було складено довідку згідно якої в результаті перевірки обліково-реєстраціних даних ІІПС &qusp;Армор&qu б;, вказано, що фабулу протоколу серії БД №235158 від 29.08.2018 відносно ОСОБА_1 вважати як ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про вихід суду за межі розгляду складеного на нього протоколу та самостійної кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, є неспроможними.

З огляду на викладене, враховуючи, що будь-яких даних, які б ставили під сумнів існуючі по справі докази стороною захисту не надано, при тому, що доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Святошинського районного суду міста Києва від 27.09.2018 та закриття провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ? залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 27.09.2018, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/824/872/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Скорін А.В.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.