П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Деметрадзе Т.Р., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

14.11.2018 року ДОП СП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГР №028768 відносно ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед, в якому зазначено, що 08.11.2018 року о 16 год. 00 хв. у м. Ужгород, по вул. Минайська, поблизу будинку №29, гр. ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед здійснював роздрібну торгівлю в кіоску фаст-фуду, без державної реєстрації як субєкта господарювання, чим порушив порядок провадження господарської діяльності, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

У судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності вказав, що пояснення, нібито записані зі слів ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед не можуть бути належним доказом, так як останній не розумів про що там іде мова та поліцейським не було забезпечено перекладача для участі під час складання протоколу. Зазначив, що жодного порушення в розумінні порядку здійснення господарської діяльності порушення господарської діяльності в розумінні ч.1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед вчинено не було, просив закрити провадження по справі за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, та подав відповідні заперечення.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед погодився з доводами захисника.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. (ст.245 КУпАП).

Для визнання діяння правопорушенням і застосування передбачених правовими нормами санкцій, необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція частини 1 статті 164 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За змістом наведеної норми закону відповідальність за вказане правопорушення наступає не стільки за роздрібну торгівлю в кіоску фаст-фуду без реєстрації особи, як субєкта господарювання, а саме за провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Згідно зі ч.1 та ч.2 ст.55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а й системний характер таких дій, їх самостійний і ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ІІ №0006410 від 02.02.2018 року особою, уповноваженою на його складання зазначено, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед надавав послуги з роздрібної торгівлі в кіоску фаст-фуду. Проте, у протоколі не вказано, яким чином ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед здійснював господарську діяльність, кому саме він надавав такі послуги та чи існувала регулярність надання таких послуг.

Тобто, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано лише відомості про суть адміністративного правопорушення у зіставленні з наявними ознаками правопорушення, передбаченого у диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП, а також відсутні дані про настання наслідків, передбачених вказаною статтею.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є громадянином іншої країни ОСОБА_2, проте у протоколі не зазначено жодних відомостей про те, чи ця особа володіє мовою, якою ведеться провадження, та чи залучався під час складання адміністративних матеріалів перекладач.

Тому, наявні в матеріалах справи пояснення від 14.11.2018 року, записані зі слів ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед не можуть бути належним доказом його вини, а складений протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися достатнім доказом того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Окрім того, суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

У відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

За вищезазначених обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 164, 245, 247, 283-285, 287-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3 Мохамед, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.1 ст.164 КУпАП, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Р. Деметрадзе