Справа № 214/4996/18
3/214/1804/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 жовтня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., при секретарі судового засідання Бєліковій О.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), що народився в м. Макіївка Донецької області, громадянина України, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: б-р. Маршала Василевського 13/8, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

25.07.2018 року о 01.15 год. ОСОБА_1, будучи особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за допущення порушень, передбачених ст.130 КУпАП, керував автомобілем НОМЕР_2, по автодорозі по пр-ту 200-річчя ОСОБА_2 біля буд.39 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння: тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, порушення координації рухів, мови. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився, своїми діями порушивши вимоги п.2.5 ПДР України.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 25.07.2018 року він дійсно керував автомобілем НОМЕР_2. Їдучи по дорозі, його раптово зупинили працівники поліції, посилаючись на те, що він неправомірно керує транспортним засобом, будучи позбавленим права керування. Під час розмови вони почали висловлювати підозри стосовно його перебування в стані наркотичного спяніння, кажучи, що він є алкоголіком та наркоманом. Від проходження огляду він не відмовлявся та просив відвезти його до медичного закладу, але поліцейські з цим зволікали, у звязку з чим пізніше він самостійно пройшов такий огляд в КП «Криворізький ПНД» ДОР. Вважав, що поліцейські відносились до нього упереджено, оскільки він є переселенцем з Донецької області, має на утриманні дружину та 7 дітей, а на життя заробляє здійсненням перевезень. Він знав, що раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП та був позбавлений права керування транспортними засобами, однак все рівно сідав за кермо.

В судове засідання інспектор ПП ОСОБА_3 не зявився, будучи повідомленим належним чином, причини неявки суду не відомі. З урахуванням думки ОСОБА_1, судом розглянуто справу за його відсутності, оскільки неявка інспектора не перешкоджає цьому.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №233485 від 25.07.2018 року слідує, що 25.07.2018 року о 01.15 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, по автодорозі по пр-ту 200-річчя ОСОБА_2 біля буд.39 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння та від проходження огляду на встановлення такого стану відмовився.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом до моменту його зупинки працівниками поліції підтверджується постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ВР №230993 від 25.07.2018 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП за фактом керування ним транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Постанову ОСОБА_1 отримав, свідченням чому є його підпис, зроблений без будь-яких зауважень чи заперечень, та в судовому порядку не оскаржував.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 не оспорював, що дійсно керував транспортним засобом того дня та був зупинений працівниками поліції.

Факт зупинки ОСОБА_1 також зафіксована на відеозаписі на диску DVD-R та підтверджується рапортом інспектора ПП ОСОБА_3 від 25.07.2018 року, з якого слідує, що причиною зупинки стало виявлення на транспортному засобі ОСОБА_1 механічних пошкоджень, що могло свідчити про його причетність до ДТП та залишення місця пригоди.

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого спяніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного спяніння тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, порушення координації рухів, мови, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 25.07.2018 року, в розумінні п.4 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан спяніння, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан наркотичного спяніння він проводиться виключно в найближчому закладі охорони здоровя, якому надається право проведення такого огляду з обовязковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції).

На відеозаписі з боді-камери на диску DVD-R зафіксовано предявлення поліцейським вимоги пройти ОСОБА_1 огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі КП «Криворізький ПНД» ДОР із попереднім розясненням його процесуальних прав та наслідків відмови від проходження огляду, що визначає окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП. При цьому, інспектором оформлено направлення на проходження огляду, від отримання якого ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується відповідною відміткою, виконаною ним власноруч на направленні, яке долучено до протоколу про адміністративне правопорушення. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння ОСОБА_1 добровільно, свідомо відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується письмовими поясненнями останніх та зафіксовано на відеозаписі на диску DVD-R.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.5 ПДР, та не спростовують правомірності дій інспекторів ПП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, які діяли у повній відповідності до вимог КУпАП на Інструкції.

Посилання ОСОБА_1 на те, що медичний огляд він пройшов за направленням інспектора ПП в КП «Криворізький ПНД» ДОР та від його проходження фактично не відмовлявся суд вважає недоречними та такими, що є свідченням умисного введення суду в оману. Так, дослідженням наданого ОСОБА_1 висновку КП «Криворізький ПНД» ДОР у співставленні із наявними доказами встановлено, що ОСОБА_1 було зупинено о 01.15 год. 25.07.2018 року, направлення на проходження огляду оформлено о 01.30 год. 25.07.2018 року інспектором ПП ОСОБА_3, в той час як огляд в медичному закладі він пройшов за направленням іншого інспектора Кравченко О.Д. Таким чином, вказаний висновок не має жодного відношення до даної справи. До того ж в подальшому ОСОБА_1 визнав, що того дня його декілька разів зупиняли різні екіпажі патрульної поліції.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення як особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за вчинення правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП, підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2018 року (№212/1054/18) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, та постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2018 року (№210/1409/18) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та обєктивно зясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за порушення, передбачені ст.130 КУпАП.

Обираючи вид і міру стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1, який вину не визнав, його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, адже не дивлячись на те, що на момент оформлення матеріалів такого права він позбавлений в судовому порядку, спеціальний дозвіл на право керування транспортними засобами він отримував (серії ДНВ №008991 категорії В), що підтверджується довідкою з НАІС.

Посилання ОСОБА_1 на перебування на його утриманні 7 дітей суд не приймає до уваги як обставину, яка помякшує відповідальність, оскільки це є недоведеним ОСОБА_1

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не застосовує адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Однак, як визначено в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про призначення покарання» (яку суд застосовує за аналогією в силу наявної паралелі між адміністративними та кримінальними правопорушеннями в сфері забезпечення безпеки руху), позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене судом незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення. Однак суд не вправі призначити це покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами.

Приймаючи рішення про застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне відступити від висновку Пленуму Верховного Суду України, викладеного в п.28 Постанови №5 від 23.12.2005 року, виходячи з того, що строк позбавлення його такого права згідно постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2018 року спливає відповідно 26.05.2019 року, тому не призначення йому такого виду стягнення при винесенні судом даної постанови не забезпечуватиме мети його застосування, визначеної ст.23 КУпАП та не матиме превентивне значення для попередження вчинення ОСОБА_1 нових порушень, адже позбавленням права керування за ч.3 ст.130 КУпАП передбачає більш тривалий строк.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, 130 ч.3, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строк на 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О.І. Євтушенко