Дата документу Справа № 336/6319/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/6319/18 Головуючий в 1 ОСОБА_1
Провадження№33/807/248/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.172-6КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2, за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 та її захисника-адвоката ОСОБА_4, прокурора Проценка А.Є., розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за апеляційною скаргою останньої на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює завідуючою сектору по культурі та спорту районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1700 гривень в дохід держави. Стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, 11 жовтня 2018 року посадовою особою органу Національної поліції виявлено, що завідувач сектору по культурі та спорту районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району ОСОБА_3 згідно абз.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом декларування.

13 вересня 2017 року ОСОБА_3 продала майно, а саме транспортний засіб модель «КІА», марка «СЕКАТО» 2009 року виробництва, номерний знак АР2455С та отримала дохід в розмірі 175630 гривень, тобто суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, та у порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», повідомила про суттєві зміни в майновому стані з порушенням встановленого 10 денного строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження в справі закрити у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 13 вересня 2017 року вона продала належний їй транспортний засіб та отримала дохід в розмірі 175630 гривень, тобто суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів. Повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані вона подала 02 жовтня 2017 року, тобто з порушенням встановленого законом десятиденного строку, кінцевою датою якого є 23 вересня 2017 року. Ці відомості внесені до Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування та оприлюднені на офіційному веб-сайті НАЗК, тобто вони є загальнодоступними. Таким чином, приймаючи до уваги загальнодоступність поданої інформації про суттєві зміни у майновому стані, а також проведення перевірки відносно неї УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НП України та органами прокуратури, починаючи з липня та травня 2018 року, станом на липень-серпень 2018 року спеціально уповноважений орган у сфері протидії корупції володів достатньою інформацією про вищезазначене правопорушення, тобто правопорушення фактично було виявлене до 10 вересня 2018 року ( строк з якого починається тримісячний термін до початку розгляду справи судом). Отже, зазначені обставини свідчать про те, що на час розгляду справи судом першої інстанції, тобто станом на 10 грудня 2018 року, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились.

Вислухавши думку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_3 та її захисника-адвоката ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову суду скасувати, а провадження закрити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана постанова суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не в повній мірі дотримався при розгляді даної справи, з огляду на наступне.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме: за повідомлення про суттєві зміни у майновому стані з порушенням встановленого 10-денного строку.

У протоколі про адміністративне правопорушення №269 від 11 жовтня 2018 року, складеному відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.172-6 КУпАП зазначено, що остання, перебуваючи на посаді завідуючої сектору по культурі та спорту районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, будучи відповідно до пп. «в», п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та, згідно абз.14 ч.1 ст. 1 цього ж Закону, субєктом декларування, 13 вересня 2017 року продала майно, а саме транспортний засіб модель «КІА», марка «СЕКАТО» 2009 року виробництва та отримала грошові кошти в сумі 175630 гривень, тобто суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, та у порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», повідомила про суттєві зміни в майновому стані з порушенням встановленого 10 денного строку, що виник у звязку з продажем вказаного транспортного засобу, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи місцевого самоврядування є суб'єктами, на яких поширюється дія вищевказаного Закону.

ОСОБА_3, будучи завідуючою сектору по культурі та спорту районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Частиною 2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частиною другою ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Вказане правопорушення відноситься до правопорушень, повязаних з корупцією.

В суді як першої так і апеляційної інстанцій ОСОБА_3 зазначала, що дійсно 13 вересня 2017 року продала майно, а саме транспортний засіб модель «КІА», марка «СЕКАТО» 2009 року виробництва, номерний знак АР2455С та отримала дохід в розмірі 175630 гривень, тобто суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, та у порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» повідомила про суттєві зміни в майновому стані з порушенням встановленого 10 денного строку, а саме 02 жовтня 2017 року на офіційному веб-сайті НАЗК.

Вказані доводи ОСОБА_3 узгоджуються з відомостями, які містяться в матеріалах справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та кваліфікацію дій ОСОБА_5 не оспорюються, тому судом апеляційної інстанції висновки суду в цій частині не перевіряються. .

Разом з тим, на думку апеляційного суду, доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що на неї накладено адміністративне стягнення після закінчення строків, передбачених законом, є слушними.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, з чим погодився і суд першої інстанції, що датою вчинення правопорушення слід вважати дату, коли ОСОБА_3 несвоєчасно повідомила про суттєві зміни у майновому стані, тобто 02 жовтня 2017 року, а датою виявлення правопорушення 11 жовтня 2018 року, коли посадовою особою органу Національної поліції надано оцінку зібраним доказам у їх сукупності.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись неможна, через наступне.

Так, згідно з вимогами ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Так, матеріали справи містять відомості щодо проведення Запорізькою місцевою прокуратурою №1, як спеціально уповноваженим субєктом у сфері протидії корупції, відповідно до ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», перевірки на предмет своєчасності подання декларації про істотні зміни у майновому стані ОСОБА_3

Встановлено, що 13 вересня 2017 року ОСОБА_3 продала майно, а саме транспортний засіб модель «КІА», марка «СЕКАТО» 2009 року виробництва, номерний знак АР2455С та отримала дохід в розмірі 175630 гривень, тобто суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, та у порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» повідомила про суттєві зміни в майновому стані з порушенням встановленого 10 денного строку, а саме 02 жовтня 2017 року на офіційному веб-сайті НАЗК.

Результат пошуку цієї інформації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування підтвердив, що днем опублікування інформації про зміни у майновому стані ОСОБА_3 на офіційному веб-сайті НАЗК є 02 жовтня 2017 року, тобто з цієї дати вказані відомості стали загальнодоступними.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка відповідно до положень пункту 8 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції» за фактом несвоєчасного повідомлення ОСОБА_3 про суттєві зміни у майновому стані НАЗК не проводилась.

Згідно з матеріалами справи, лише у травні 2018 року таку перевірку розпочато органами прокуратури.

Пояснення ОСОБА_3 надала 22 серпня 2018 року. У своїх поясненнях остання детально повідомила про всі обставини, що мають значення, та підтвердила той факт, що вона несвоєчасно повідомила про суттєві зміни у майновому стані.

При цьому, вказані пояснення надані особі, якою в подальшому складено вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення.

Отже, апеляційний суд вважає, що на момент дачі ОСОБА_3 пояснень посадовій особі, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, вказане правопорушення безумовно вже було виявлено.

З висновками суду про те, що датою виявлення вказаного адміністративного правопорушення є 11 жовтня 2018 року, тобто день складення протоколу, погодитись неможна, як з такими, що не узгоджується з принципом правової визначеності, оскільки несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП, що, в свою чергу, узгоджується з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією».

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Оскільки суд першої інстанції на викладене уваги не звернув та поза межами строків, визначених у ст.38 КУпАП, наклав на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, оскаржувану постанову неможна визнати законною та обґрунтованою, а тому вказана постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю, відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи судом першої інстанції, відповідно і на час апеляційного розгляду, строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.3 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2018 року відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.172-6 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_2