Справа № 386/1066/18
Провадження № 3/386/279/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

розглянувши (відповідно закріпленому статтею 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порядку) у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого головою Фермерського господарства "Віват", інвалідності не маючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3,

- до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП,

встановив:

16 жовтня 2018 року до суду з Управління держпраці у Кіровоградській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення №КР2060/392/АВ/П/ПТ від 12.09.2018 року, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_2, який відповідно до цього протоколу з березня 2017 року по липень 2018 року як голова ФГ "Віват" допустив до роботи на господарстві ОСОБА_3 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушив вимоги ст. 24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпПУ), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник ОСОБА_2-адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП. Стверджує, що голова ФГ «Віват» ОСОБА_2 не вчиняв жодних дій, спрямованих на порушення трудового законодавства. Насправді не мали місця події, про які йдеться в акті перевірки та протоколі щодо допущення до роботи неоформленого працівника ОСОБА_3, оскільки з останньою виникли відносини згідно цивільного законодавства у формі цивільно-правових угод, згідно яких вона брала на себе зобов'язання виконати певні роботи, за що отримувала плату. Такі відносини між ФГ "Віват" та ОСОБА_3 є цивільно-правовими та не можуть регулюватись КЗпПУ. Надання зазначених послуг було належним чином оформлене актом прийняття-передачі наданих послуг, а також була здійснена оплата наданих послуг.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що на підставі цивільно-правових договорів від 12.06.2018 року та від 14.07.2018 року, укладених між ФГ "Віват" та ОСОБА_3, остання зобов'язувалась на свій страх та ризик виконати наступні роботи: провести нарахування зарплати, скласти та надати до контролюючих органів відповідні звіти, провести сплату податків, провести розрахунки з контрагентами та інші роботи, які випливають з діяльності господарства у строки, визначені цими договорами (а.с. 23, 25).

За актами приймання-передачі виконаних робіт, укладених між ФГ "Віват" та ОСОБА_3, замовник приймав роботи, вартість яких становила 1000 грн. (а.с. 24, 26).

Згідно копій наказів ФГ "Віват" з 16.03.2017 року по 29.08.2018 року, ФГ "Віват" неодноразово приймав на роботу за цивільно-правовими угодами ОСОБА_3, а сам: від 10.04.2017 року №20, від 10.05.2017 року №22, від 12.06.2017 року №24, від 10.07.2017 року №26 (а.с. 27-29).

Як вбачається з копій відомостей нарахування заробітної плати ФГ "Віват", ОСОБА_3 в травні 2018 року, в червні 2018 року та в липні 2018 року кожного місяця нараховувалась заробітна плата (а.с. 30-33).

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п'ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 КЗпПУ посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпПУ трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до положень ст. 23 КЗпПУ трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

За положеннями ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Так,з аналізу наведеного, сторонами трудового договору є працівник і роботодавець (власник або уповноважений ним орган), а цивільно-правового - замовник і виконавець. Отже, зі змісту зазначених статей вбачається, що трудовий договір та договір про надання послуг (цивільно-правова угода) є різними за своєю суттю договорами, передбачають різну природу взаємодії між сторонами, які його уклали, а також є відмінними в частині порядку їх укладення, істотних умов, гарантій виконання тощо.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду. Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Вказана позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 26.09.2018 року в справі № 822/723/17.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між ФГ "Віват" та ОСОБА_3, з якою укладалися договори про надання послуг за своїм змістом є цивільно-правовими, за вказаними договорами фізична особи надавали послуги менше одного року, а тому голова ФГ "Віват" ОСОБА_2 не порушував вимог ст. 24 КЗпПУ під час укладання таких договорів.

За таких обставин, суд вважає, що при складанні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, щодо ОСОБА_2 інспектором Управління держпраці у Кіровоградській області не долучено безумовних та переконливих доказів його вини, що позбавляє можливості дійти висновку про наявність складу правопорушення, оскільки відсутня його обєктивна сторона.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 221, 245, 246, ч. 1 ст. 247, 248, 249, 251, 252, 279, 280, 283-285КУпАП, суддя -

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 41 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Гарбуз О. С.