КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1081/2018 Суддя 1 інстанції - Гуртовенко Р.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Ставищенського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постановою місцевого суду було встановлено, що ОСОБА_2 11.09.2018 року о 22 год. 50 хв. на 127 км автостради Київ - Одеса, керував автомобілем марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 (литовська реєстрація), в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу «Drager» в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 10.10.2018 року скасувати, а провадження щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 вказує на ряд грубих порушень чинного законодавства, які мали місце з боку працівників патрульної поліції в процесі складення протоколу, які були залишені поза увагою місцевим судом, зокрема працівники патрульної поліції, які його зупинили, не представилися належним чином, не повідомили йому причину зупинки та, головне, не роз'яснили ОСОБА_2 його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Також апелянт вказує на порушення співробітниками патрульної поліції пункту 6 Розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (далі Інструкції), відповідно до якого огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Однак при зупинці транспортного засобу ОСОБА_2 та проведенні перевірки на стан алкогольного сп'яніння свідків, пояснення яких знаходяться в матеріалах справи (свідок ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_3.), присутні не були, дані свідки були зупинені вже після складення протоколу тому, могли засвідчити лише вже складений протокол.

Додатково ОСОБА_2 наголошує на тому, що пояснення, що містяться в справі, написані співробітниками патрульної поліції, а не самими свідками, є ідентичного змісту (слово в слово). Пояснення від імені свідка ОСОБА_4, відібрані працівником патрульної поліції ОСОБА_5, підписані лише самим працівником патрульної поліції. Підпис свідка ОСОБА_4 у бланку пояснень від імені останнього відсутній, тоді як на дані пояснення посилається суддя у оскаржуваній постанові, при цьому, не допитавши самого свідка ОСОБА_4, який був викликаний до суду, прибув до суду, проте, судом допитаний не був.

Також апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції не було допитано свідка ОСОБА_3, пояснення від імені якого, що містяться в справі, також написані працівником патрульної поліції ОСОБА_6 Свідок ОСОБА_3, як і свідок ОСОБА_4, був також викликаний судом, прибув до суду, проте, із незрозумілих причин не був допитаний судом.

Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що на пояснення свідка ОСОБА_3 суд в оскаржуваній постанові взагалі не посилається, однак посилається на пояснення свідка ОСОБА_6, який є працівником патрульної поліції, і письмові пояснення якого в матеріалах справи відсутні.

Також апелянт вказує на порушення судом першої інстанції його права на захист, під час розгляду питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на те, що 10.10.2018 року ОСОБА_2 перебував у відрядженні за кордоном, про що останній завчасно в телефонному режимі повідомив помічника судді, та не мав законного представника своїх інтересів, фактично він був позбавлений права в повній мірі захистити свої права та відстояти свої інтереси, надати пояснення до суду.

Крім того, ОСОБА_2 наголошує на порушенні співробітниками патрульної поліції пунктів 7, 10 Інструкції та пункту 4 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, з огляду на те, що працівниками патрульної поліції акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів було складено в одному екземплярі, і йому другий примірник акту вручений не був (про що свідчить незаповнений другий екземпляр бланка такого акта, що знаходиться на одному аркуші із заповненим першим примірником такого акта). Крім того, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що вказаний акт, який міститься в матеріалах справи, не містить дати.

Також апелянт зазначає про те, що до матеріалів справи про адміністративне правопорушення особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не долучено відповідного свідоцтва про повірку приладу «Драгер», що на переконання ОСОБА_2, свідчить про те, що огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Крім того, апелянт вказує на те, що копія самого протоколу про адміністративне правопорушення йому також не була вручена, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційних вимог, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також пояснення патрульного поліцейського ОСОБА_8, прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Зі змісту ст.ст. 251, 252 КУпАП вбачається, що суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були і висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Так, частиною 1 статті 130 КУпАПпередбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9»а» ПДРУкраїни водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАПособи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Зазначені вимоги закону знайшли своє відображення і в п. 6 розділу 2 Інструкції, в якому визначено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейськими в присутності двох свідків.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді цієї справи дотримання поліцейським зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не перевірив, а його висновки в постанові про доведеність вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам провадження.

Як убачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.9 «а» ПДР України, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи пояснення свідків, проте, залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейським при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 вимог ст. 266 КУпАП, не дивлячись на те, що згідно з положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 291533 від

11 вересня 2018 року (а.с. 1) слідує, що ОСОБА_2 11.09.2018 року о 22 год. 50 хв. на 127 км автостради Київ - Одеса, керував автомобілем марки «Opel Vectra», д.н.з. НОМЕР_1 (литовська реєстрація), в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу «Drager» в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції і інспектор БПП в м. Біла Церква ОСОБА_9, який пояснив, що він разом з і своєю напарницею ОСОБА_10 патрулювали 11 вересня 2018 року. В районі 127 км дороги Київ - Одеса, ними був зупинений водій автомобіля Опель з євро номерами через те, що він не вчасно ввімкнув сигнал повороту. Під час спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_2 працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, про що було повідомлено ОСОБА_2 та запропоновано в присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Він пройшов такий огляд за допомогою приладу Драгер і результат огляду склав 0, 25%, з яким водій погодився. Відтак, було встановлено, що водій ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, що й засвідчили своїми підписами свідки. Окрім того, працівник поліції вказав, що оскільки йому відомо, що ОСОБА_2 вже раніше керував автомобілем та збив двох неповнолітніх дітей, тому його, не дивлячись на будь - які можливі порушення при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, виписані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, та показання поліцейського з приводу дотримання процедури проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння спростовуються іншими належними та допустимими доказами.

Зокрема, в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 показав, що дійсно у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці він був зупинений працівниками поліції (їх було двоє чоловік та жінка ), які причину зупинки не повідомили, проте, в розмові з ним повідомили, що вбачають у ОСОБА_2 ознаки алкогольного сп'яніння. Він це заперечував, однак, коли йому запропонували пройти на місці зупинки огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», ОСОБА_2 відразу погодився, і «задув» вказаний пристрій. Результати огляду склали 0,25%, про що працівники поліції йому повідомили. І лише після того, як поліцейські побачили такі результати технічного пристрою, поліцейський покликав свою напарницю, якій повідомив результати огляду та сказав, щоб вона зупиняла свідків засвідчити такий результат. В подальшому по черзі було зупинено два свідки, яким поліцейські просто повідомляли результат огляду, і ті підписували якісь документи. Проте, ОСОБА_2 наполягав на тому, що цих свідків не було під час проходження ним огляду. Більш того, ОСОБА_2 повідомив, що до нього на місце зупинки приїхала дівчина, якій працівники поліції сказали написати на протоколі про адміністративне правопорушення, що вона забирає автомобіль, дівчина повідомила, що не має прав на керування, проте, поліцейські на це не відреагували.

Такі показання ОСОБА_2 повністю узгоджуються з витребуваним та дослідженим в суді апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудної камери/відеореєстратора поліцейського, з яких вбачається, що працівником поліції після зупинки ОСОБА_2 було названо причину зупинки, та в подальшому під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_2 зі слів працівника поліції було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння. Такі ознаки ОСОБА_2 заперечував, проте, коли йому працівниками поліції було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою технічного приладу «Драгер», то ОСОБА_2 відразу ж погодився. Таке спілкування, як встановлено судом, та не заперечувалось в суді апеляційної інстанції і працівником поліції ОСОБА_6, проходило виключно в присутності вказаного працівника поліції та ОСОБА_2 І лише після того, як чек технічного засобу «Драгер» показав 0,25%, то ОСОБА_6 попрохав свою напарницю Настю зупинити свідків, щоб ті засвідчили результат.

З показань свідка ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції вбачається, що точного числа він вже не пам'ятає, але пам'ятає, що у вересні 2018 року пізнім вечором він рухався на автомобілі разом з дівчиною Інною та хлопцем Русланом з роботи. На з'їзді з дороги Київ - Одеса, був зупинений працівниками поліції, які попросили засвідчити те, що зупинений ним водій керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Він спочатку сказав, що поспішати, а тому попросив зупинити ще когось, проте, працівники поліції почали просити, щоб відкрив капот його автомобіля, шукати технічних несправностей, тому він знаючи, що зі стартером є проблеми, тому й не глушив авто, побоявся, що буде виписаний на нього штраф, та погодився бути свідком. Проте, ОСОБА_3 повідомив, що в його присутності нічого не відбувалось, він побачив того водія, який ніби - то їхав нетверезим, він стояв біля свого авто, а свідка підвели до автомобіля патрульний, надали йому ряд документів, які він підписав, навіть на одному з документів написав за вказівкою поліцейського: «З моїх слів записано вірно, мною прочитано», все підписав та поїхав. При цьому свідок повідомив, що будь - якого іншого понятого (свідка) на місці зупинки він не бачив. При пред'явленні в суді апеляційної інстанції свідку ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень від його імені, чека про результати огляду та акту огляду, свідок вказав, що на цих документах стоїть його підпис, проте, він не може з впевненістю повідомити, чи це ті документи, які він підписував, адже, він на місці зупинки підписував пусті бланки.

При перегляді наявного в матеріалах справи відеозапису в присутності зазначеного свідка, було встановлено, що дійсно свідка ОСОБА_3 при проходженні ОСОБА_2 тесту на стан алкогольного сп'яніння, не було.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 показав, що у вересні поточного року він їхав на своєму автомобілі в село Ставище забирати своїх знайомих. Під мостом на з'їзді з автодороги Київ - Одеса, був зупинений працівником поліції - жінкою, яка попросила бути свідком того, що вони зупинили п'яного водія. Свідок погодився, його підвели до багажника автомобіля патрульних, де попросили підписати заповнений акт огляду на стан сп'яніння, чек та інші документи, та повідомили, що зупинили водія, який пройшов огляд, результат якого становить 0,25% . Ці документи, чи можливо, ще якість документи він підписував, адже, пам'ятає, що в одному з документів на прохання поліцейських писав, що зі слів написано вірно і ним прочитано. При тому, такі документи він підписував вже після ОСОБА_2

Наведені показання свідка ОСОБА_4 повністю узгоджуються з зафіксованими на відеозаписі подіями, з яких вбачається, що саме в момент, коли ОСОБА_2 підписує вже складений щодо нього протокол та під диктовку поліцейського пише, що він випив 0,33 пива, продув - 0,25% та їхати до в лікарню відмовляється, до нього підходить свідок ОСОБА_4, якому повідомляють поліцейські, що зупинили п'яного водія, і пропонують це засвідчити своїм підписом, та він ставить свої підписи. Будь - який огляд на стан сп'яніння в присутності свідка ОСОБА_4 не проводиться.

При пред'явленні в суді апеляційної інстанції свідку ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду, свідок вказав, що на цих документах стоїть його підпис. Разом з тим, свідок вказав, що його підпис у бланку пояснень від його імені відсутній.

Відтак, досліджені вище докази підтверджують те, що при зупинці транспортного засобу ОСОБА_2 та проведенні перевірки на стан алкогольного сп'яніння свідків, пояснення яких знаходяться в матеріалах справи (свідок ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_3.), присутні не були, дані свідки були зупинені вже після складення протоколу та засвідчили лише вже складений протокол, що свідчить про те, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. А відповідно до вимог ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Окрім того, в судовому засіданні досліджено наявний в матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, який, в порушення вимог п. 10 розділу 2 Інструкції було складено в одному екземплярі, і другий примірник акту не був вручений ОСОБА_2, підтвердженням чого являється незаповнений другий екземпляр бланка такого акта, що знаходиться на одному аркуші із заповненим першим примірником такого акта в матеріалах справи. До того ж, вказаний акт не містить взагалі дати його складання.

А також і копія протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вручена не була, що суперечить вимогам чинного законодавства, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_2, що свідчить про те, що він не відмовлявся це робити, окрім того, й інші матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 відмовився отримувати другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та досліджені під час апеляційного розгляду докази, доходжу висновку, що вони переконливо свідчать про те, що поліцейськими були порушені вимоги ст. 266 КУпАП, а також вищевказаних Інструкції і Порядку, тобто відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на доказах досліджених в судовому засіданні.

З огляду на викладене, вважаю, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду не було дотримано вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а тому постанова від 10 жовтня 2018 року підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки наявні в провадженні докази не доводять, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а, отже, не доводять, що він вчинив вказане адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Ставищенського районного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал