Справа № 750/4980/18 Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/795/394/2018
Категорія - ч. 4 ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року місто Чернігів

Головуючого - судді Демченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу адвоката Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм "Чернігівавтотранс", мешканця АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_2 було визнано винуватим в тому, що він 16 травня 2018 року, о 12 год. 30 хв., на 189 км автодороги "Київ-Чернігів-Нові Яриловичі" керував автомобілем "Mercedes-Benz 312 D", державний номерний знак НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, та не був укомплектований аптечкою з нанесеними відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, знаком аварійної зупинки та вогнегасником у справному стані. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 31.4.7 "є" Правил дорожнього руху повторно, оскільки раніше протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати оскаржувану постанову, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що судом було порушено вимоги ст.ст. 245,247,280 КУпАП, а також п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті". Вказує, що суд безпідставно відмовив стороні захисту у клопотанні про допит у якості свідків працівників поліції. На думку сторони захисту, в матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_2 правопорушення. Вбачає розбіжність щодо переліку необхідних речей, що були в автомобілі, які зазначені в постанові суду та в рапорті працівника поліції. Вказує, що судом не було встановлено місця зупинки транспортного засобу. Наголошує на необґрунтованості та упередженості суду щодо застосування до ОСОБА_2 саме такого виду стягнення.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_2, його адвокат Слєпченко С.А. не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку, заяви та клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 05 вересня 2018 року на адресу суду не надходило.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим та в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП надана правильна оцінка в контексті положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП він приймає, а тому доводи захисника про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Так, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 149971 від 16 травня 2018 року, складеним уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП, згідно якому 16 травня 2018 року, о 12 год. 30 хв., на 189 км автодороги "Київ-Чернігів-Нові Яриловичі" керував автомобілем "Mercedes-Benz 312 D", державний номерний знак НОМЕР_1, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у якого відсутня аптечка з нанесеними відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, знак аварійної зупинки та вогнегасник у справному стані. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 31.4.7 "є" Правил дорожнього руху повторно, оскільки раніше протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, з яким він погодився та власноруч підписав.(а.с.3).

У своїх поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 зазначив, що дійсно у вказаний час був зупинений працівниками поліції та при перевірці у нього в автомобілі був відсутній вогнегасник, аптечка, не працював звуковий сигнал та виявлено тріснуте лобове скло, вказавши, що претензій та зауважень не має, оскільки роботодавець не зміг їх усунути.(а.с. 5).

Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 БУПП в Чернігівській області ДПП Колоди С.П., згідно якого ним спільно з лейтенантом поліції Костюком М.М. о 12 год. 30 хв. був зупинений приміський автобус "Чернігів-Ріпки""Mercedes-Benz 312 D", державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, та під час перевірки укомплектованості даного транспортного засобу було встановлено відсутність аптечки, вогнегасника та знаку аварійної зупинки. Перевіривши базу даних МВС було з'ясовано, що цей гр. ОСОБА_2 раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП.(а.с. 6).

Відповідно до ч. 4 ст. 121 КУпАП відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті. Дана норма закону передбачає відповідальність саме водія, який керує транспортним засобом. ОСОБА_2 в засіданні місцевого суду пояснив, що в день, коли його зупинили поліцейські, він виконував перевезення пасажирів на маршруті Чернігів-Ріпки, тобто відповідати за виявлене правопорушення повинен саме він.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення, яке було накладено судом першої інстанції на ОСОБА_2 у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців, відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП. Будь-яке порушення чинних на транспорті правил, особливо у сфері пасажирських перевезень, може призвести до трагічних наслідків, включаючи загибель людей.

За таких підстав, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Слєпченка С.А. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко