Номер справи 703/1861/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНА

30 липня 2018 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., при секретарях судового засідання Бойко Л.М., Римському Д.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , прокурорів Потапенко С.В., Курилова М.П., Дмуховського Р.С., Кириченко С.О., Лук`яненко А.В., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від військового прокурора Черкаського гарнізону, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , начальника відділення персоналу та стройового військової частини НОМЕР_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-16 КУпАП, -

встановив:

08 червня 2018 року прокурором військової прокуратури Черкаського гарнізону капітаном юстиції Дмуховським Р.С. складено протокол №38 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП, відповідно до якого, останнього наказом командира військової частини №152-НР від 01 червня 2018 року призначено в добовий наряд з 02 червня 2018 року по 03 червня 2018 року черговим військової частини. Будучи черговим по військовій частині НОМЕР_1 згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» повинен, крім іншого, керуватися ст.ст.9, 11, 16, 49, 59, 298 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-ХІV від 24 березня 1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, вживати заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

31 травня 2018 року близько 18 години 00 хвилин у казарменому приміщенні військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у кімнаті для вмивання, військовослужбовець строкової служби ОСОБА_2 наніс два удари правою рукою, один з яких в область плеча, інший в область селезінки іншому військовослужбовцю строкової служби цієї ж військової частини ОСОБА_3 , який не є підлеглим ОСОБА_2 , внаслідок чого ОСОБА_3 був госпіталізований до Смілянської міської лікарні, де 01 червня 2018 року близько 20 години 30 хвилин останній був прооперований та шляхом хірургічного втручання йому було видалено селезінку, чим спричинено тяжке тілесне ушкодження, а саме втрату вказаного органу.

Так, майор ОСОБА_1 у період часу з 02 червня 2018 року по 03 червня 2018 року на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , не вжив заходів щодо припинення кримінального правопорушення злочину, що вчиняється підлеглим та не направив повідомлення до органу досудового розслідування про підлеглих, які вчиняють кримінальне правопорушення.

Таким чином, за вищевикладених обставин, майор ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, черговим військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, умовах особливого періоду, всупереч інтересам служби, внаслідок особистої недисциплінованості та безвідповідальності, у порушення вищевказаних статутних вимог у період часу з 02 червня 2018 року по 03 червня 2018 року на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , не вжив заходів щодо припинення злочину, що вчиняється підлеглим та не направив до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 під час судового розгляду своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП не визнав, та надав покази, що він дійсно з 02 червня 2018 року по 03 червня 2018 року ніс службу у добовому наряді та виконував обов`язки чергового військової частини НОМЕР_1 . Працівниками військової прокуратури та військової частини НОМЕР_1 встановлено, що 31 травня 2018 року між солдатами строкової служби трапилися нестатутні взаємовідносини. Про даний випадок він знати не міг, оскільки солдати між якими трапилися нестатутні взаємовідносини не являються його підлеглими, а він ніс службу у добовому наряді з 02 червня 2018 року по 03 червня 2018 року. На цей момент, солдат ОСОБА_4 , якого побив інший солдат, перебував у лікарні. Про операцію з видалення органу солдату ОСОБА_4 йому не було відомо до 04 червня 2018 року та саме в цей день він дізнався, що ОСОБА_4 проведена операція та йому було видалено орган. Про нестатутні взаємовідносини солдата ОСОБА_4 з іншим солдатом він дізнався лише 07 червня 2018 року. З 02 червня 2018 року по 03 червня 2018 року він не цікавився станом здоров`я солдата ОСОБА_4 , оскільки це не передбачено обов`язками чергового по військовій частині. При заступленні у добовий наряд черговим військової частини у нього був розрахунок особового складу, в якому було зазначено, що солдат ОСОБА_4 перебуває в Смілянській міській лікарні на лікуванні. Йому було відомо, що солдат ОСОБА_4 був госпіталізований до лікарні 01 червня 2018 року з підозрою на гострий апендицит. Командиру військової частини 01 червня 2018 року було відомо, що військовослужбовець ОСОБА_4 перебуває на лікуванні у Смілянській міській лікарні з підозрою на гострий апендицит. Це йому відомо, оскільки він особисто заносив йому 01 червня 2018 року рапорт про те, що солдат госпіталізований до Смілянської міської лікарні. 31 травня 2018 року він перебував на службі з 08 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин, згідно розпорядку дня, та виконував свої функціональні обов`язки. На добовому чергуванні з 31 травня 2018 року по 01 червня 2018 року він не перебував. 01 червня 2018 року він з рапорту на ім`я командира військової частини чергового фельдшера, який він заносив особисто командиру військової части, дізнався, що солдат ОСОБА_4 отримав травму та згідно наказу командира військової частини було призначено службове розслідування по факту травмування. Пізніше черговим фельдшером був поданий рапорт про госпіталізацію солдата ОСОБА_4 з підозрою на апендицит, в якому було зазначено, що, зі слів ОСОБА_4 , травму він отримав, оскільки підсковзнувся та впав на сходах. Про факт побиття солдата ОСОБА_4 іншим солдатом він дізнався лише 07 червня 2018 року. Оскільки він вперше притягується до адміністративної відповідальності та не має юридичної освіти, щоб визначити наявність чи відсутність в своїх діях адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення він написав, що визнає свою вину. Тиску під час складання протоколу про адміністративне правопорушення на нього не чинилося. Просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурори військової прокуратури Черкаського гарнізону під час судового розгляду протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП підтримали та просили накласти на останнього адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини статті за якою він притягується до адміністративної відповідальності. При цьому зазначили, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, після роз`яснення прав та ознайомлення з протоколом, ОСОБА_1 свою вину визнав у повному обсязі. Жодного тиску на ОСОБА_1 не чинилося.

Свідок ОСОБА_5 під час судового розгляду надала покази, що вона являється матір`ю військовослужбовця ОСОБА_3 , який проходить строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Свідком подій, які трапилися з її сином ОСОБА_3 31 травня 2018 року у військовій частині НОМЕР_2 вона не була. ЇЇ син розповідав, що 31 травня 2018 року він мив ноги у кімнаті для вмивання. Після того як він помив ноги, днювальний повідомив його, щоб він прибрав за собою у кімнаті для вмивання, оскільки на підлозі розбризкано воду. На що її син відповів, що воду він не розбризкував. Між днювальним та її сином виникла словесна перепалка, в якій була вжита нецензурна лайка. Після цього її син все ж протер підлогу. Потім днювальний повідомив іншого солдата, що її син висловлювався до нього нецензурною лайкою, в зв`язку з чим останнього покликали до кімнати для вмивання. В зазначеній кімнаті, солдат, якому днювальний повідомив вищевказані обставини, вдарив її сина кулаком у ліве плече та лівий бік. Після цього солдат пішов, а її син трохи постояв, так як йому стало зле, а потім пішов. Потім її син повідомив, що в нього болить живіт, однак його змусили працювати та носити цеглу. Про те, що її сину була проведена операція, вона дізналася 04 червня 2018 року. На її думку, керівництву чергової частини були відомі обставини отримання її сином тілесних ушкоджень. 04 червня 2018 року їй зателефонували з військової частини та повідомили, що її сину видалили селезінку. 05 червня 2018 року вона приїхала до свого сина у лікарню. В лікарні вона бачила одного з керівників військової частини, який приніс її сину медикаменти з військової частини. Також її син повідомляв, що медикаменти приносив командир роти. Командира роти вона вперше побачила, коли її сина виписали з лікарні та повинні були везти до м. Біла Церква. Вона зверталася до військової частини з приводу отриманих тілесних ушкоджень, де їй медична сестра повідомила, що, зі слів ОСОБА_4 , тілесні ушкодження він отримав внаслідок падіння. Спочатку її син казав, що він дійсно отримав тілесні ушкодження внаслідок падіння, однак 6 чи 7 червня 2018 року він їй повідомив, що його побили. Лікар її сина казав, що останньому приносили медикаменти з військової частини. Як пояснили їй у військовій частині, раніше вони не повідомили про знаходження її сина у лікарні, оскільки в них був відсутній номер її телефону. Хоча як повідомив їй син, телефон йому принесли лише через декілька днів після того, як він поступив на лікування. До призову на строкову службу її син жодного разу в лікарні не знаходився та йому операцій не проводили, стан здоров`я був відмінний. Її син також розповідав, що він повідомляв ввечері 31 травня 2018 року про сильний біль у животі особу, яка нанесла йому удари. Особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вона раніше не бачила, та її син їй не повідомляв, що ця особа відвідувала його у лікарні.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідка та прокурорів, повно та всебічно дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

За змістом ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №38 від 08 червня 2018 року, прокурор військової прокуратури Черкаського гарнізону дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП, в зв`язку з тим, що він у період часу з 02 червня 2018 року по 03 червня 2018 року на території військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , не вжив заходів щодо припинення кримінального правопорушення злочину, що вчиняється підлеглим та не направив повідомлення до органу досудового розслідування про підлеглих, які вчиняють кримінальне правопорушення, а саме про те, що 31 травня 2018 року близько 18 години 00 хвилин у казарменому приміщенні військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у кімнаті для вмивання, військовослужбовець строкової служби ОСОБА_2 наніс два удари правою рукою, один з яких в область плеча, інший в область селезінки іншому військовослужбовцю строкової служби цієї ж військової частини ОСОБА_3 , який не є підлеглим ОСОБА_2 , внаслідок чого ОСОБА_3 був госпіталізований до Смілянської міської лікарні, де 01 червня 2018 року близько 20 години 30 хвилин останній був прооперований та шляхом хірургічного втручання йому було видалено селезінку, чим спричинено тяжке тілесне ушкодження, а саме втрату вказаного органу.

Відповідно до ч.2 ст.172-16 КУпАП відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі умисного невжиття заходів щодо припинення злочину, що вчиняється підлеглим та не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, вчинене в умовах особливого періоду.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000037, відомості вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.406 КК України, за фактом отримання військовослужбовцем ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, внесені 07 червня 2018 року (а.с.11).

Згідно витягу з наказу №395 від 23 листопада 2016 року першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України Сиротенко А.М., майора ОСОБА_1 , призначено до 2183 об`єднаного центру забезпечення пальним тилу Збройних Сил України, начальником відділення персоналу та стройового (а.с.7).

Відповідно до довідки від 08 червня 2018 року виданої командиром військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 23 листопада 2016 року являється начальником відділення персоналу та стройового військової частини НОМЕР_1 Тилу Збройних Сил України (а.с.19).

Як вбачається з розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 на 2018 навчальний рік, робочий день починається з 08 години 00 хвилин та закінчується о 17 годині 00 хвилин (а.с.33).

Доказів, які б свідчили, що на час вчинення злочину 31 травня 2018 року відносно військовослужбовця ОСОБА_3 , начальник відділення персоналу та стройового військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебував у добовому наряді відсутні, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що він у такому не перебував та його робочий день закінчився о 17 годині 00 хвилин.

Враховуючи, що робочий день ОСОБА_1 31 травня 2018 року закінчився о 17 годині 00 хвилин, а злочин в цей день відносно ОСОБА_3 іншим військовослужбовцем було вчинено близько 18 години 00 хвилин, відтак суд приходить до беззаперечного висновку, що ОСОБА_1 був позбавлений об`єктивної можливості вжити заходів щодо припинення такого.

Як зазначив під час судового розгляду ОСОБА_1 про факт травмування ОСОБА_3 він дізнався 01 червня 2018 року з рапорту фельдшера, в якому було зазначено, що ОСОБА_3 , зі слів останнього, отримав травму внаслідок падіння на сходах в казармі, при цьому такому діагностовано гострий апендицит.

Як вбачається з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №69-агд від 01 червня 2018 року «Про призначення службового розслідування по факту отримання травми солдатом ОСОБА_3 », 01 червня 2018 року медична сестра медичного пункту працівник ЗСУ ОСОБА_6 рапортом доповіла, що військовослужбовець строкової служби солдат ОСОБА_3 звернувся до медичного пункту. З його слів 31 травня 2018 року близько 18 години 00 хвилин впав на сходах в казармі. Після огляду направлений до травматолога Смілянської районної лікарні. З метою з`ясування обставин отримання травми та недопущення травмування особового складу частини, прийняття рішення по даному випадку наказано капітану ОСОБА_7 по даному факту провести службове розслідування (а.с.34).

Відповідно до книги запису хворих військовослужбовців строкової служби військової частини НОМЕР_1 , 01 червня 2018 року за медичною допомогою звернувся солдат ОСОБА_3 , та за результатами огляду медичною сестрою ОСОБА_6 зроблений висновок про необхідність стаціонарного лікування в х/в СМЛ (а.с.35).

Згідно книги обліку хворих в амбулаторії військової частини НОМЕР_1 , 01 червня 2018 року обстежений солдат ОСОБА_3 , якого направлено на стаціонарне лікування в х/в СМЛ (а.с.51).

Відповідно до книги обліку хворих, направлених на стаціонарне лікував, ВВК, та осіб, які потребують систематичного лікарського нагляду, обстеженому солдату ОСОБА_3 , встановлений діагноз: «Г. апендицит?» (а.с.52-53).

Доказів, які б свідчили, що ОСОБА_3 звернувся до медичної сестри військової частини НОМЕР_1 01 червня 2018 року в зв`язку з нанесенням йому іншим військовослужбовцем тілесних ушкоджень, матеріали справи не містять.

Згідно витягу з наказу №152-НР від 01 червня 2018 року виданого командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , у добовий наряд на 02 червня 2018 року черговим частини призначено начальника відділення персоналу та стройового майора ОСОБА_1 (а.с.8).

Як встановлено під час судового розгляду, ОСОБА_1 перебував у добовому наряді з 02 серпня 2018 року по 03 червня 2018 року.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 зазначив, що будучи черговим військової частини НОМЕР_1 з 02 червня 2018 року по 03 червня 2018 року він не цікавився станом здоров`я солдата ОСОБА_3 , оскільки це не передбачено обов`язками чергового по військовій частині. При заступленні у добовий наряд черговим військової частини у нього був розрахунок особового складу, в якому було зазначено, що солдат ОСОБА_3 перебуває в Смілянській міській лікарні на лікуванні.

При цьому, прокурорами не доведено обов`язок чергового військової частини при заступленні у добовий наряд, під час знаходження в такому чи при його здачі, звертатися до лікувального закладу для отримання інформації щодо військовослужбовця, який у такому проходить курс лікування.

Як зазначив ОСОБА_1 під час судового розгляду, про проведення операції солдату ОСОБА_3 , під час якої останньому видалили селезінку, він дізнався 04 червня 2018 року, а про сам факт побиття ОСОБА_3 іншим військовослужбовцем 07 серпня 2018 року.

Зазначені покази ОСОБА_1 жодним доказом, який наявний в матеріалах справи, та показами свідка ОСОБА_5 не спростовані.

Відповідно до доповіді за вихідним №657 про подію, кримінальне правопорушення, адміністративне корупційне правопорушення, що трапилось (яке скоєно) командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 від 04 червня 2018 року адресованої командиру військової частини НОМЕР_3 , останнього повідомлено, що 13 травня 2018 року близько 18 години солдат ОСОБА_3 по шляху слідування у розташування свого підрозділу (другий поверх казарми) піднімаючись по сходах підковзнувся і впав лівим боком на сходи, що спричинило ниючий біль. До медичного пункту не звертався. 01 червня 2018 року близько 14 години 30 хвилин зі скаргами у грудній клітині зліва, звернувся до медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , після чого був направлений в травматологічний пункт Смілянської міської лікарні, після обстеження направлений в хірургічне відділення Смілянської міської лікарні з діагнозом гострий апендицит. 01 червня 2018 року о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_3 був прооперований, в ході операції був виявлений гемо перитоніт та розрив селезінки, в результаті чого селезінку було видалено, стан хворого стабільний (а.с.44).

Крім того, як зазначила ОСОБА_5 під час судового розгляду, її син ОСОБА_3 спочатку повідомив їй, що тілесні ушкодження отримав внаслідок падіння, та тільки 6 чи 7 червня 2018 року повідомив, що його ударив інший військовослужбовець.

Також, як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_3 , в яких викладені обставини отримання ним тілесних ушкоджень, такі відібрані 07 червня 2018 року, при цьому, вони не містять жодного посилання на те, що він повідомляв, до надання таких, будь-кого з військової частини НОМЕР_1 про дійсні обставини отримання ним тілесних ушкоджень (а.с.7).

При цьому, суд має зазначити, що будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 було відомо про вчинення відносно військовослужбовця ОСОБА_3 кримінального правопорушення, в зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення №38 від 08 червня 2018 року період часу, а саме з 02 червня 2018 року по 03 червня 2018 року, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУПАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого висновку, що під час судового розгляду прокурорами не надано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-16 КУпАП.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки адміністративне стягнення на порушника не накладається, стягненню судовий збір не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.2 ст.172-16, ст.ст. 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-16 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П.Опалинська