ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1875/18

03 серпня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Дей В.В.

за участю:

прокурора Шеремет Л.С.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

представника особи ОСОБА_2

розглянувши матеріали, що надійшли від міжрайонного відділу №1 Управління захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 06.07.1975 народження, громадянка України, паспорт серії МЮ номер 384480 виданий 28.11.2014 Костопільським РС УДМС України в Рівненській області, заступник голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, проживає та зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2018 року відносно заступника голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області ОСОБА_1, оперуповноваженим міжрайонного відділу №1 Управління захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України складено протокол №122 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1 подала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, а саме 28.10.2016 в декларації за 2015 рік не вказала факт отримання 17.02.2015 кредиту в розмірі 520024,54 грн. грн. згідно умов кредитного договору №014/81-1-0-00/11790 від 16.02.2015.

У судовому засіданні прокурор підтримав протокол у повному обсязі. Просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Присутні у судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник правомірність протоколу заперечили та просять суд закрити справу у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку прокурора, пояснення ОСОБА_1 та її захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали додані до протоколу, письмові пояснення ОСОБА_1, суд дійшов наступних висновків.

Працівником УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України протокол № 122 від 25.07.2018 складено за наслідками проведеної ним перевірки декларації ОСОБА_1 за 2015 рік, що не відповідає вимогам Закону України "Про запобігання корупції". Окрім того, саме ці матеріали перевірки, проведеної працівником УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України, попередньо стали підставою для внесення Костопільським ВП ГУНП в Рівненській області відомостей до ЄРДР за №0000213 від 05.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України "Про запобігання корупції" визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 48 Закону України "Про запобігання корупції", регламентовано контроль та перевірку декларацій. Так, Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих субєктами декларування, такі види контролю:

1) щодо своєчасності подання;

2) щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону.

Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.

Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права, за вимогами частини 2 статті 49 Закону, зобовязані перевіряти факт подання субєктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування не подав декларацію, відповідно до частини 3 статті 49 Закону, Національне агентство письмово повідомляє такого субєкта про факт неподання декларації, і субєкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону. Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним субєктом декларування.

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо своєчасності подання декларації або повідомлень про суттєві зміни у своєму майновому стані, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Так, Рішенням НАЗК №56 від 10 лютого 2017 року затверджено Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У п.5, розд. І вказаного Порядку йдеться про те, що контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції та автоматично засобами забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Повну перевірку декларацій, відповідно до цього Порядку, Національне агентство здійснює через працівників Підрозділу.

За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Тобто, Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затверджений рішенням НАЗК №56 від 10 лютого 2017 року встановлює обовязок складання протоколу про адміністративне правопорушення за наслідками контролю декларації саме уповноваженою особою НАЗК, що також узгоджується зі ст.295 КУпАП.

Між тим, як вбачається із матеріалів, перевірка декларації ОСОБА_1 за 2015 рік проведена посадовою особою УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України, про що свідчать долучені до матеріалів справи документи.

Однак, така діяльність посадової особи УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України виходить за межі його повноважень, які регламентовані вищевказаним законодавством.

Так, в матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до юридичної особи публічного права обґрунтованого висновку про порушення мною вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Також, відсутній лист Національного агентства на адресу ОСОБА_1 з проханням надати пояснення щодо причин не відображення у декларації певної інформації.

Разом з наведеним, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-якої інформації про дотримання посадовою особою УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України вищезазначеної процедури після виявлення факту невідображення відомостей, та одночасно вказують на те, що посадова особа УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України не діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а перейняла на себе повноваження, що відносяться до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Розглядаючи справу № 814/886/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду також прийшов до висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Зокрема, відповідно до Примітки ст.172-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого обєкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У даному ж випадку за версією працівника НП України ОСОБА_1 подала завідомо недостовірні відомості у декларації, які відрізняються від достовірних на суму 377 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За подання субєктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації стосовно майна або іншого обєкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб передбачено кримінальну відповідальність згідно ст. 366-1 КК України.

Працівникам УЗЕ в Рівненській області достовірно відомі вказані вимоги Закону, що і стало наслідком спочатку надіслання ними даних матеріалів проведеної ними перевірки до ГУНП в Рівненській області (кримінальне провадження №0000213 від 05.04.2018 за ст. 366-1 КК України).

Однак, за наслідками досудового розслідування 13.07.2018 слідчим кримінальне провадження № 0000213 від 05.04.2018 закрито у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

Так, ОСОБА_1 28.10.2016 у встановленому Законом України "Про запобігання корупції" порядку подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік.

У даній декларації ОСОБА_1 дійсно не вказано факт отримання 17.02.2015 кредиту в розмірі 520024,54 грн. згідно умов кредитного договору №014/81-1-0-00/11790 від 16.02.2015.

Згідно пояснень ОСОБА_1 вказана обставина зумовлена наступним.

10.08.2007 у відповідності до умов кредитного договору №014/53-05/63542 ОСОБА_1 отримано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 25375,00 доларів США. Вказане фінансове зобовязання в декларації за 2015 рік ОСОБА_1 відображено в розділі 13.

В подальшому, в силу змінених життєвих обставин, суттєвої зміни курсу національної валюти по відношенню до долара, ОСОБА_1 була не в змозі надалі виконувати перед банком свої фінансові зобовязання згідно умов кредитного договору №014/53-05/63542 від 10.08.2007, що змусило її шукати діалогу з кредитором в частині рефінансування існуючої заборгованості.

Як наслідок, досягнувши згоди, 16.02.2015 між ОСОБА_1 та кредитором укладено кредитний договір № 014/81-1-0-00/11790 за умовами якого ОСОБА_1 17.02.2015 отримала 520024,54 грн. з цільовим призначенням на рефінансування заборгованості перед кредитором згідно кредитного договору № 014/53-05/63542 від 10.08.2007.

У відповідності до умов ч. 1.2. ст. 1, ч. 2.1. ст. 2 кредитного договору №014/81-1-0-00/11790 дані кошти в сумі 520024,54 грн. отримані ОСОБА_1 виключно з метою рефінансування заборгованості перед кредитором згідно кредитного договору №014/53-05/63542 від 10.08.2007. Тобто, використати ці кошти на інші цілі ОСОБА_1 не могла.

Отримання ОСОБА_1 кредитних коштів згідно умов кредитного договору №014/81-1-0-00/11790 викликано виключно необхідністю рефінансування ОСОБА_1 заборгованості перед кредитором згідно кредитного договору № 014/53-05/63542 від 10.08.2007. Отже, договір № 014/81-1-0-00/11790 є похідним від договору №014/53-05/63542 і вони є взаємоповязаними між собою.

Не відображаючи в декларації за 2015 рік кошти в сумі 520024,54 грн. ОСОБА_1 виходила саме з цієї обставини. Тобто, враховуючи, що основне фінансове зобовязання в сумі 25375,00 доларів США згідно умов кредитного договору № 014/53-05/63542 ОСОБА_1 задекларовано то похідне зобовязання в сумі 520024,54 грн. згідно умов кредитного договору № 014/81-1-0-00/11790 відображати не потрібно, оскільки всі ці кошти передбачались виключно з метою погашення заборгованості за основним зобовязанням.

ОСОБА_1 не вважала кредитні кошти в сумі 520024,54 грн. ні доходом ні грошовим зобовязанням, оскільки їх отримання є похідним від основного задекларованого зобовязання, цільове призначення вказаних коштів передбачено тільки на рефінансування заборгованості перед кредитором згідно кредитного договору № 014/53-05/63542 від 10.08.2007 і ні на які інші цілі ОСОБА_1 їх використати не могла та не використовувала.

ОСОБА_1 не мала наміру вчиняти протиправних дій, оскільки усвідомлюючи свій обовязок задекларувати достовірні відомості цього принципу і дотримувалась.

Більше того, факт необхідності відображення в декларації за 2015 рік також коштів в сумі 520024,54 грн. не був для ОСОБА_1 завідомо відомим, оскільки як ОСОБА_1 не вважала дані кошти ні доходом ні новим грошовим зобовязанням.

Також просить звернути увагу на те, що до моменту подання декларації за 2015 рік (28.10.2016) відносно ОСОБА_1 податковим органом та Костопільською райдержадміністрацією проведені перевірки достовірності відомостей, передбачених Законом України "Про очищення влади" про що 30.03.2016 та 01.04.2016 складені відповідно висновок № 2097/8/17-09-17-28 та довідка.

Зокрема, як за наслідками перевірки, проведеної податковим органом так і за наслідком перевірки, проведеної Костопільською райдержадміністрацією, порушень в діях ОСОБА_1 в тому числі в частині декларування за 2015 рік не виявлено.

Як зазначено у Розясненнях, затверджених Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1375 від 08.12.2017 перевірка електронних декларацій є виключною компетенцією НАЗК, яке виступає єдиним субєктом, що здійснює таку перевірку, не наділяючи таким правом інші державні органи. Основним джерелом обставин, які свідчать про декларування недостовірної інформації можуть бути лише висновки, викладені у рішенні НАЗК за результатами повної перевірки декларації.

Такі вимоги повністю узгоджуються із положеннями Закону України "Про запобігання корупції".

Проте, жодних зауважень щодо декларації ОСОБА_1 за 2015 рік як від податкового органу так і від НАЗК не надходило.

ОСОБА_1 пояснила, що умисно не декларувала завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції" за 2015 рік.

Причинами ж не відображення в е-декларації за 2015 рік кредитних коштів в сумі 520024,54 грн. зазначила по-перше цільове призначення даних коштів - рефінансування заборгованості ОСОБА_1 перед кредитором згідно основного кредитного договору № 014/53-05/63542 від 10.08.2007 (дане фінансове зобовязання задеклароване), по-друге попередньо проведені податковим органом та Костопільською райдержадміністрацією перевірки за наслідками яких порушень не виявлено.

За наслідками досудового розслідування 13.07.2018 слідчим кримінальне провадження № 0000213 від 05.04.2018 закрито у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України.

Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1, 2 ст.7 КУпАП); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі №564/1875/18 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч.4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушеннязакрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3