Справа № 480/161/18 25.07.2018 25.07.2018 25.07.2018
Номер провадження: 33/784/308/18
Провадження № 33/784/308/18 Головуючий апеляційного суду: ЯворськаЖ.М. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий суду першої інстанції: Шаронова Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючої судді - Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання - Андрієнко Л.Д.

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на постанову судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2018 року

В С Т А Н О В И В

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2018 року, постановою цього ж суду від 10 травня 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, в дохід держави стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що згідно проколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 31.01.2018 о 21 годині 20 хвилин на 120 км автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керував автомобілем Skoda Forman, державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2018 року, із змінами до резолютивної частини, внесеними постановою цього ж суду від 10 травня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_5. просить скасувати оскаржувану постанову, посилаючись на відсутність в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як, він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а хотів самостійно пройти такий огляд без працівників патрульної поліції. Однак останні в порушено вимог «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» не надали ОСОБА_2 направлення у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Крім того зазначив, що його не відстороняли від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейських. Вказав, що при розгляді справи місцевим судом розгляд справи відбувався поверхнево та формально. Оскаржувану постанову просив скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1. ст.247 КУпАП.

Також, захисник ОСОБА_5. заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 мешкав за іншою адресою, а ніж тією, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно нього 31 січня 2018 року. Оскаржувану постанову він отримав 06 червня 2018 року і 13 червня 2018 року його представник ОСОБА_5. подав апеляційну скаргу. Однак, відповідно до постанови Апеляційного суду Миколаївської області від 13 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернено. 20 червня 2018 року адвокат ОСОБА_5. повторно звернувся з апеляційною скаргою, заявивши клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_5., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БР №072669 від 31.01.2018 року, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 повідомлявся про явку в судове засідання за адресою вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення.

Копія постанови суду першої інстанції від 12 квітня 2018 року у строки визначену КУпАП ОСОБА_2 не направлялася.

Відповідно до повідомлення про вручення ( а.с.25) копія постанови суду першої інстанції від 12 квітня 2018 року та копія постанови цього ж суду від 10 травня 2018 року про виправлення резолютивної частини направленні йому 31 травня 2018 року та отримані 04 червня 2018 року. 13 червня 2018 року його представник ОСОБА_5. подав апеляційну скаргу, яку було повернуто судом апеляційної інстанції, в звязку з відсутністю клопотання про поновлення строку. Повторно зі скаргою адвокат ОСОБА_5. звернувся 20 червня 2018 року.

За наведених обставин, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки справа розглянута у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і апеляційна скарга подана в десятиденний строк з моменту отримання копії оскаржуваної постанови, причини пропуску строку є поважними.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як вбачається зі змісту ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя не вжив жодного заходу для встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, не викликав правопорушника, не допитав свідків для з'ясування усіх обставин справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі. Суддею було порушено вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, тому такі порушення суттєво вплинули на прийняття рішення щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки під час розгляду справи суддею не допитано особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не викликано в судове засідання та не допитано свідків та представників поліції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров'я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння є обов'язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, суд не надав належної оцінки наведеним доказам, не звернув уваги на те, що протокол складено без урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, не надав належної оцінки тому факту, що всупереч вимог ст.265-2 КУпАП працівники патрульної поліції допустили ОСОБА_2 до подальшого керування транспортним засобом, протокол складено без участі свідків, та передчасно дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2018 року, постанову цього ж суду від 10 травня 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Ж.М.Яворська