Справа № 367/8490/18
Провадження №3/367/2969/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 грудня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я. В.

при секретарі Сіренко Р.В.,

за участю особи, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

свідки: ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: Київська обл.., Бородянський р-н., с.Діброва, вул.. Шевченко, 112-А,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

10.11.2018 року о 23 год. 30 хв. в Київська обл.., смт. Ворзель, вул.. Кичеївська, 19, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21053, мав ознаки алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження тесту на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та зазначив, що 10.11.2018р. він не перебував в стані алкогольного спяніння та не відмовлявся від проходження медичного огляду. Пояснив, що він, дійсно 10.11.2018 року приблизно в 22:30 годин до нього зайшли сусіди ОСОБА_3, та ОСОБА_4 і попросили поїхати на його автомобілі ВАЗ 21053 в смт. Немішаєве, в магазин «Фора», для закупівлі продуктів та пояснили мені, що вони пізно закінчили роботу і в них немає іншої можливості дістатися в магазин. Я пішов назустріч їм та погодився їх відвезти в смт. Немішаєве Бородянського району, ця відстань складає приблизно - 7км. Не доїжджаючи до смт. Немішаєве, приблизно 2-3 км, його обігнав патрульний автомобіль поліції та включивши проблискові маячки зупинили його автомобіль. ОСОБА_1 зазначив, що не виходячи з автомобіля чекав поліцейських, які підійшовши до автомобіля, різко відкрили дверку автомобілю і без слів виволокли його з автомобіля на вулицю. Після чого, працівник поліції обличчя якого він не бачив вдарив його 2-4 рази в задню частину голови та ще декілька разів кулаками в різні частини тіла. Потім його відтягли від машини метрів на 3-4, повалили на землю та били ногами. При цьому жодних пояснень таких дій не повідомляли. Зазначив, що коли від ударів почав втрачати свідомість, відчув тільки запах газу, що був випущений йому в обличчя. Вказав, що коли прийшов до свідомості, поліцейського автомобіля і самих поліцейських біля нього не було. Тільки десь за годину він набрався сил, сів за кермо і повернувся назад в село Діброва, з хлопцями, так і не доїхавши в смт. Немішаєве до магазину. Хлопці пішли до дому, а він доїхав до двору, де його витягли з машини, його громадянська дружина і сусід, так - як, він був побитий і погано себе почував. Наступного дня ОСОБА_3, та ОСОБА_4 повідомили його, що під погрозами працівників поліції вони підписали якісь документи на нього, але які саме не бачили.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомив, що 10.11.2018 року разом зі своїм товаришем ОСОБА_4 після закінчення роботи, попросили гр.. ОСОБА_1 поїхати в смт. Немішаєве, в магазин «Фора» для закупівлі продуктів. По дорозі до магазину близько 23:00 годин, автомобіль, в якому вони їхали був зупинений працівниками поліції на дорозі Діброва-Немішаєве. Зазначив, що водій ОСОБА_1 зупинивши автомобіль, чекав на поліцейський не виходячи з автомобіля. Підійшовши до автомобіля, працівники поліції відкривши двері силою витягнули водія ОСОБА_1 та почали його бити, а потім заприскали в обличчя газом. ОСОБА_3 зазначив, що потім один з поліцейських підійшов з іншого боку, де він сидів та силою витягнув його з автомобіля і також почав бити кулаками в лице і в груди, потім заломивши руки, положив його обличчям на капот та обшукав його. Потім працівники поліції, показали документи, і погрозами заставили підписати якись документи, при цьому нічого не пояснивши. Також вказав, що його разом з ОСОБА_4 заставляли посадити ОСОБА_1 за кермо, щоб сфотографувати, але вони перебували в шоковому стані і відмовились це робити. Після того як працівники поліції поїхали, вони привели у свідомість ОСОБА_1 і поїхали додому. При ньому ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти медичний огляд на стан сп,яніння та останній не відмовлявся, оскільки він був без свідомості.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, повідомив, 10.11.2018 року разом зі своїм товаришем ОСОБА_3 після закінчення роботи, попросили гр.. ОСОБА_1 поїхати в смт. Немішаєве, в магазин «Фора» для закупівлі продуктів. Пояснив, що близько 23:00 годин, недоїжджаючи до смт. Немішаєве близько 3 км їх зупинили працівники поліції. Потім працівники поліції підійшовши до автомобіля зі сторони водія, відкривши дверки силою витягнули ОСОБА_1 з автомобіля і почали його бити в голову та обличчя, а потім поваливши його на дорогу випустили в обличчя газ. Інший інспектор витягнув з автомобіля ОСОБА_3 і теж почав його бити, а потім повалив його на капот. ОСОБА_4 зазначив, що його працівники поліції не помітили так як було дуже темно і він сидів на задньому сидінні, тому він спокійно вийшов з автомобіля і сам підійшов до інспекторів. В цей час ОСОБА_1 лежав без свідомості. Також зазначив, що інспектори надали якісь документи, які погрожуючи розправою заставили їх підписати і поїхали. Зміст документів, йому не відомий. Також повідомив, що працівники поліції просили його посадити ОСОБА_1 за кермо автомобілю, щоб сфотографувати, але він відмовився. Коли поліцейські поїхали вони з ОСОБА_3 привели в свідомість ОСОБА_1 і поїхали додому. При ньому ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти медичний огляд на стан сп,яніння та останній не відмовлявся, оскільки він був без свідомості.

Вислухавши учасників розгляду справи та вивчивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено: керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Складати протокол про адміністративне правопорушення мають право уповноважені на те посадові особи, представники громадської організації чи органу громадської самодіяльності (перелік надається у ст. 255 КУпАП). Посадові особи повинні мати відповідні документи або знаки, які вони зобов'язані пред'явити на вимогу особи, яка вчинила правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи; матеріальна шкода (якщо вона була заподіяна); також робиться відмітка про роз'яснення прав і обов'язків порушникові. Протокол підписується особою, яка його склала, особою - правопорушником, свідками і потерпілим (за їх наявності).

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що будь-яких доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1, який керував автомобілем, у встановленому законом порядку працівники поліції пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння не надано. При цьому, у судовому засіданні, особою, що притягається до адміністративної відповідальності було надано послідовні та логічні покази з приводу обставин зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності та кореспондуються з наявними у справі доказами.

Суд не може прийняти до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які містяться в матеріалах справи, оскільки дані свідки в судовому засіданні відмовились від них та стіверджували, що їх зміст їм не відомий та підписи ними були поставлені в протоколі та поясненнях під погрозами та примусом. В судовому засіданні свідки ОСОБА_3, та ОСОБА_4, кожний окремо, показали, що 10.11.2018р. при них ОСОБА_1 працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння, а ні на місці зупинки транспортного засобу, а ні проїхати до медичного закладу. Сукупність зібраних по справі доказів, зокрема відеозапис, який був наданий працівниками поліції свідчить про те, що дійсно свідки не погоджувались підписувати надані їм готові пояснення. Крім того, на відео не зафіксовано, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан спяніння, та останній взагалі відсутній на відеозапису.

Також суд звертає увагу, що згідно розділу IX. Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Суд, оглянувши відеозапис, який був наданий працівниками поліції, ставить під сумнів щодо неупередженості осіб, в присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від огляду в установленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану спяніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер».

Аналізуючи зібрані по справі докази, які суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належними та допустимими, у зв'язку з чим приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 порушення ПДР України, адже відсутні беззаперечні докази відмови водієм ОСОБА_1 від огляду в установленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану спяніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер».

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП та вимог Інструкції, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю складу даного правопорушення в його діях.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції шляхом подання у 10-ти денний строк, з моменту отримання учасниками даної постанови, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або внесення подання прокурора

Суддя: Я.В. Шестопалова