справа № 208/2487/18
№ провадження 3/208/1050/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 липня 2018 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого старшим водієм 22 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Дніпропетровський області з охорони обєктів, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно матеріалів адміністративного протоколу серії БД № 153624, 23.04.2018 року о 09:40 годині у м. Камянське Дніпропетровської області по вул. М. Грушевського 113, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом FORD TRANSIT н.з. AX 6871 CE з явними ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагували на світло), на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 провину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, судді пояснив, що повертався додому після добової зміни на авто FORD TRANSIT, яке належить його тестю, був зупинений працівниками поліції, які шляхом візуального огляду запідозрили, що він може перебувати у стані наркотичного спяніння, запропонували пройти відповідний огляд у лікарні, на що він погодився, але зажадав розяснень з приводу правових підстав його зупинки та підстав проведення огляду. Співробітники поліції зупинили свідків, ввімкнули боді-камеру та стали питати, чи відмовляється він від проходження огляду, на що ОСОБА_2 знову зажадав розяснень з приводу цієї процедури. Поліцейські зафіксували його дії як відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння та склали відповідний протокол. Письмового направлення на проходження огляду він не отримував, одразу після огляду самостійно з власної ініціативи пройшов медичний огляд у передбаченому законом закладі, який вказав на відсутність стану наркотичного спяніння.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 судді пояснив, що був зупинений працівниками поліції для фіксації факту відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння. У його присутності ОСОБА_2 погодився пройти огляд та не ухилявся від нього, прохав лише зафіксувати факт його зупинки працівниками поліції. Пояснення, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, прохав не брати до уваги, так як заповнював їх неуважно.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 судді пояснив, що перебував у автобусі біля лікарні № 1 у м. Камянське, співробітники поліції попросили його бути понятим. Ситуація була незрозуміла, поліцейські йому нічого конкретно не пояснили, ОСОБА_2 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного спяніння, прохав зафіксувати факт його зупинки працівниками поліції, зовнішніх ознак наркотичного або іншого спяніння не мав. Пояснення, що долучені до протоколу, заповнював неуважно, не розуміючи правової значущості такого документу.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 судді пояснив, що складав протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2, який був зупинений так як керував мікроавтобусом з незастебнутим ременем безпеки та непрацюючим лівим стоп сигналом. Під час перевірки документів були встановлені ознаки наркотичного спяніння, зокрема очі не реагували на світло та була суха порожнина рота. Водій заперечував перебування у стані наркотичного спяніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного спяніння у медичному закладі, водій погодився, вони поїхали до лікарні, де їх вже чекали родичі та знайомі ОСОБА_2 та стали вимагати фіксації факту його затримання. ОСОБА_2 теж пристав на їх думку та став вимагати відповідний протокол або інший документ. Поліцейські поставили питання щодо відмови його від проходження медичного огляду, він відмовився, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовується відомостями, наявними в матеріалах справи та показаннями допитаних свідків.

Так, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

П.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р., далі - Постанова), згідно якого, судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли остання почала рухатись.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі. В пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, саме субєкт складання протоколу повинен беззаперечно довести судді факт належно зафіксованої відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння.

В той же час, безпосередньо досліджені суддею докази, зокрема показання свідків, не утворюють достатню сукупність для встановлення факту належної фіксації відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, оскільки під час допиту суддею свідки відмовились від пояснень, наданих співробітникам поліції під час складання протоколу та судді пояснили, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, фактично не відмовлялась від проходження огляду, як свідкам так і ОСОБА_2 не було розяснено підстави та порядок проведення цієї процедури, наданий та оглянутий у судовому засіданні відеозапис з боді-камери співробітника поліції таких показань свідків не спростовує.

Крім того, на користь ОСОБА_2 свідчить факт проходження ним медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за власною ініціативою у передбаченому законом закладі КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР у межах двох годин після його зупинки працівниками поліції, відповідним висновком, наявним в матеріалах справи, жодного стану спяніння або перебування під впливом певних препаратів не встановлено.

Цей висновок опосередковано підтверджується довідкою ПрАТ «ЮЖКОКС» щодо проходження ОСОБА_2 як водієм медичного огляду 22.04.2018 року перед та після добового рейсу, довідкою КЗ «Камянська міська лікарня №1» ДОР від 03.07.2018 року, згідно якої, ОСОБА_2 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, ознак наркологічного захворювання при огляді не виявлено.

Також суддя приймає до уваги позитивну характеристику ОСОБА_2, як за місцем мешкання, так і щодо сумлінного виконання ним службових обовязків, участь у службових спортивних заходах з відмінними результатами, що не узгоджується з версією вживання ним наркотичних речовин.

Крім того, береться до уваги довідка щодо дійсного проходження ОСОБА_2 добового чергування перед зупинкою його працівниками поліції, тобто виявлені поліцейським ознаки наркотичного спяніння могли бути викликані втомою після тривалого чергування.

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП, постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і беззаперечних доказах.

Таким чином, враховуючи відмову у судовому засіданні свідків від показань, наданих ними при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та подальше спростування ними факту відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, суддя приходить до висновку про відсутність обєктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, що тягне за собою закриття провадження по справі.

Даний висновок суду узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

У звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись ст. 7, 130, 245, 247, 251, 280, 283 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучене посвідчення водія ВХР 995530 повернути ОСОБА_2.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя Ізотов В.М.