Дата документу Справа № 331/5843/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/807/215/18 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Єдиний унікальний №331/5843/18 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 з апеляційною скаргою останнього, на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2,із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, 13 жовтня 2018 року, о 01 годині 45 хвилин, біля будинку № 2 по вул. Дніпровській в м. Запоріжжя водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Mercedes A180», н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotester 6810». За результатами тесту № 1559 проба позитивна - 0,34 проміле. Водій з результатами проведеного тестування погодився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на незаконність і необґрунтованість постанови судді просить її скасувати. Зі змісту доводів апелянта випливає що адміністративного правопорушення яке йому інкримінувалося він не вчиняв адже під час його зупинки працівниками поліції був тверезий. В обґрунтування своїх доводів посилається на висновок КУ «ОКНД» ЗОР. Вказує що його підпис в протоколі, не свідчив про те що він погодився з результатами тесту а вказував що він погоджувався з процедурою складання протоколу. Також зазначає, що технічний прилад, за допомогою якого проводився огляд на стан сп'яніння («Драгер Алкотестер 6810»), відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення тому покази цього прилажу є недопустимим доказом.

Таким чином, ОСОБА_3 просить скасувати постанову і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, просив постанову судді скасувати і закрити провадження у справі; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з'ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 299338 від 13.10.2018, 13 жовтня 2018 року, о 01 годині 45 хвилин, біля будинку № 2 по вул. Дніпровській в М.Запоріжжя водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Mercedes A180», н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotester 6810». За результатами тесту № 1559 проба позитивна - 0,34 проміле. Водій з результатами проведеного тестування погодився.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий розгляд формально, без з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Не визначаючи вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_3 зазначав, що розвозив вночі своїх гостей по домах, коли його зупинили працівники поліції, у яких виникли підозри, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Він погодився пройти тест на місці зупинки, який виявився позитивним, однак алкоголь він не вживав. У ту ж ніч він самостійно пройшов обстеження у наркологічному закладі, яке підтвердило, що він тверезий.

Апелянтом надано до матеріалів справи Акт та Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.10.2018 за №4586, а також результати аналізів, з яких вбачається, що ОСОБА_3 дійсно самостійно пройшов медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння, за результатами якого вбачається, що ні алкогольного ні наркотичного сп'яніння у ОСОБА_3 не виявлено.

Також згідно наданих медичних документів вбачається, що ОСОБА_3 пройшов медичний огляд 13.10.2018 року о 03-20 год., тобто в межах встановлених ст.266 КУпАП.

В своїх пояснення особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, зазначила, що він не погоджувався з результатами проведеного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не вживав алкогольні напої. Зазначив, що його підпис у протоколі не свідчить про його згоду з цим протоколом, а лише вказує на той факт, що він ознайомлений з текстом протоколу та з місцем і часом розгляду справи судом.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 не погодився з результатами огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, працівники поліції повинні були доставити його до закладу охорони здоров'я для проведення медичного огляду на стан сп'яніння.

Як встановлено ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Оскільки працівниками поліції не виконано вказані вимоги, ОСОБА_3 самостійно вжив заходи щодо встановлення свого дійсного стану.

Вказаним обставинам справи суддя місцевого суду не надала об'єктивної оцінки та прийшла до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Сукупність цих обставин свідчать про те, що суд не сприяв з'ясуванню усіх обставин справи про адміністративне правопорушення, від яких залежить її правильне вирішення та не вжив усіх заходів, щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, доводи апелянта стосовно відсутності алкотестеру Драгер 6810 у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення тому покази цього прилажу є недопустимим доказом, є необґрунтованими, оскільки вказаний прилад входить до переліку дозволених засобів для проведення огляду на стан сп'яніння та працівниками поліції долучено до матеріалів справи Свідоцтва та Сертифікат на вказаний прилад.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2018 року, якою ОСОБА_3, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Адміністративну справу щодоОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас