Справа №: 671/976/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Встановлено, що 20 травня 2018 року о 23 годині 05 хвилин ОСОБА_1, маючи ознаки алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нечітка мова) керував автомобілем НОМЕР_1, на автомобільній дорозі М-12 Стрий-Знам'янка 223 км., а після зупинення транспортного засобу, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху від проходження в установленому, порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився.

ОСОБА_1, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 17) в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про наявність поважних причин неявки до суду.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обовязкової участі особи при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з врахуванням принципу судочинства, що зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1, приймаючи до уваги наступне.

Судом вживались належні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.

ОСОБА_1 були створені умови для реалізації особистого захисту своїх інтересів під час розгляду, однак він не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та надання пояснень суду під час судового засідання.

При цьому суд враховує, що Україна, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основних свобод, взяла на себе обов'язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р., не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

З аналізу норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

За таких підстав, з урахуванням того, що ОСОБА_1, було відомо про дату судового засідання (а.с. 17), однак він для участі у судовому засіданні до суду не зявився, не повідомив про наявність поважних причин неявки до суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, пунктом 1.3 Правил Дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Згідно п.2.5 водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 10 КпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 235428 від 21.05.2018 року (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 8, 9, 10, 11), відеозаписом обставин правопорушення, що записаний на dvd-диск (а.с. 12).

Враховуючи викладене, з дотриманням закріплених в Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд визначає для правопорушника ОСОБА_1 дане адміністративне стягнення з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому та спонукання його до правослухняності. На думку суду, дане адміністративне стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення правопорушника.

Керуючись ст. ст. 10, 27, 30, 130, 245, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

На постанову може бути подана скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя: