АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, адвоката Бугайова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргуОСОБА_3 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24 травня2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення керування транспортним засобом строком на 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір.

На вказану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження в даній адміністративній справі.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 вказує на те, що судом першої інстанції не дотримано вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП; не досліджено відповідність протоколу про адміністративне правопорушення від 07 квітня 2018 року нормам чинного законодавства; залишено поза увагою допущене у протоколі виправлення; не витребувано від структурних підрозділів національної поліції відео чи інших доказів, які б підтверджували інформацію зазначену в протоколі; не досліджено питання чи передбачено в транспортному засобі, яким керував ОСОБА_3 07 квітня 2018 року конструктивно наявність бризковиків; залишено поза увагою те, що в протоколі від 07 квітня 2018 року (серія БД№436693) він зазначив, що з порушенням не згідний, оскільки його автомобіль проходив повний технічний контроль, під час якого, жодних порушень не виявлено.

Зазначає, що оскаржувана постанова в мотивувальній частині не містить даних, на підставі яких суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що копію постанови суду отримав лише 04 червня 2018 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Бугайова А.О. про підтримання клопотання про поновлення строку та доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, щоОСОБА_3 брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, однак дані про своєчасне направлення судом копії постанови у встановленому законом порядку в матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_3 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення чи надсилання апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції об'єктивно розглянув справу та прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 436693 07 квітня 2018 року о 17 год. 40 хв. водій ОСОБА_3 в м.Києві по проспекту Перемоги, 148/1, керував автомобілем марки «Сканіа», держаний номерний знак НОМЕР_1 з причіпом, державний номерний знак НОМЕР_2, на якому були відсутні бризко вики, чим порушив вимоги п.31.4.7 е ПДР України, а також на транспортному засобі були встановлені шини різних моделей на одній осі, чим порушено п.31.4.5 г ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.121 КУпАП.

Згідно вимог п.31.4.7 е Правил дорожнього руху України, відповідно до якого забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідність вимогам: зокрема за відсутності передбаченого конструкцією бампера або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризковиків.

Пункт 31.4.5 г ПДР України забороняє експлуатацію транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиновані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Диспозиція ч.4 ст.121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, а саме за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

В матеріалах справи міститься картка обліку адміністративних правопорушень та довідка інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, зі змісту яких вбачається, що 25 грудня 2017 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП, а саме за керування водієм транспортним засобом, що не пройшов техогляд, тобто порушення п.31.3.б ПДР України.

07 квітня2018 року водій ОСОБА_3повторно вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, а тому працівники патрульної поліції обґрунтовано та на законних підставах склали на нього протокол саме за ч.4 ст.121 КУпАП, оскільки в його діях містяться ознаки повторності.

Судове рішення є мотивованим, у ньому зазначено докази винуватості ОСОБА_3у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, які суд врахував, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Доводи ОСОБА_3 щодо внесення виправлень до протоколу про адміністративне правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки протокол таких не містить.

Відсутність у матеріалах справи постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП жодним чином не спростовує його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Не може судом бути прийнятий як доказ невинуватості у вчиненні даного правопорушення протокол перевірки технічного стану транспортного засобу від 12 березня2017 року, оскільки він проведений за місяць до складання протоколу.

Доводи про те, що судом не досліджено питання чи передбачено в транспортному засобі, яким керував ОСОБА_3 07 квітня 2018 року конструктивно наявність бризковиків не спростовують його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, кожен автомобіль повинен бути обладнаний бризговиками, так як необхідність такої деталі обумовлена правилами експлуатації колісних транспортних засобів.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_3 накладено судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.4 ст.124 КУпАП.

Підстав для застосування за обставинами справи статті 22 КУпАП не вбачається з огляду на те, що адміністративне правопорушення вчинено водієм ОСОБА_3 повторно, і ця повторність передбачена диспозицією статті з визначенням більш суворого покарання за повторність аналогічних дій на протязі нетривалого строку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв'язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С.Юрдига