Справа № 206/5929/18
Провадження № 3/206/2004/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

10.12.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

за участю:

правопорушника - ОСОБА_1

потерпілої: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2018 року о 20 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2, а саме знаходячись в стані алкогольного сп'яніння висловлювався в сторону своєї співмешканки нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоду психологічному здоров'ю громадянкці ОСОБА_2 Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністравтине правопорушення, щиро розкаявся. Просив закрити провадження по справі у зв'язку з примиренням з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні просила закрити провадження по справі у зв'язку з примириненням з ОСОБА_1, претенезій до нього матеріального та морального характеру не має.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, покази потерпілої ОСОБА_2 дослідивши адміністративний матеріал, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №542458 від 20.10.2018 року, суд у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насилля в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Разом з тим, об'єктивна сторонаправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, є вчинення будь-який дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

В діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, протоколом про адміністративне правопорушення від 20.10.2018 року серії ГП № 542458, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1, які виразилися у вчиненні насильства в сімї, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провину ОСОБА_1 суд вважає доведеною.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначення ОСОБА_1 покарання згідно зі ст. 22 КУпАП України у виді можливості звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, сприятиме виконанню приписів статті 23 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом (ст. 40-1КУпАП).

Таким чином, оскільки суд закриває провадження по справі та не накладає на правопорушника адміністративного стягнення, судовий збір з правопорушника не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 173-2 КУАП, ст.ст. 22,23,33, 283,284 КУАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП- закрити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В.Поштаренко