Справа № 366/1617/18
Провадження №3/366/968/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2018 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Іванківського ВП Вишгородського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, який зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП

ВСТАНОВИЛА:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП номер 583985: 18.06.2018 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин в с.Марянівка АДРЕСА_1 по вул.Західна ОСОБА_1 здійснив таємне викрадення грошових коштів в сумі 127 гривень, які належали ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

У даному випадку з моменту вчинення правопорушення минуло більше трьох місяців, так як адміністративне правопорушення було вчинене 18.06.2018 року.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Відповідно до узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Оскільки встановлений чинним законодавством тримісячний термін притягнення до адміністративної відповідальності минув, так як адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.51 КУпАП, згідно даних, викладених в протоколі ОСОБА_1 було вчинене 18.06.2018 року, а тому провадження в даній справі повинне бути закрите без накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 283-286, 247 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП за закінченням строку накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя