Категорія: ст. 130 ч.2, ст.124 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Мельник І.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Преснякової А.А., при секретарях Болдовській К.В., Параскєвіній Н.П., за участі: захисника ОСОБА_2 адвоката Попова В.М., представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, експерта ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Попова В.М. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04 липня 2018 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.07.2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 31.01.2018 року о 14.20год., повторно, керував автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вулиці Станіславського і вулиці Олімпійській Лівобережного району м.Маріуполя з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Він же, в той же час та в тому ж місці керував транспортним засобом марки «AUDI» державний номер НОМЕР_2 і здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, що наближався до нього з правого боку, при цьому рухаючись по дорозі, що має по дві смуги в кожному напрямку, де ОСОБА_2 рухався саме по смузі, що призначена для зустрічного руху, чим порушив п. 11.4; п.16.15; п.16.12 Правил дорожнього руху України, при цьому автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Захисник Попов В.М. в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що співробітники поліції 16.03.2018 року склали стосовно ОСОБА_2 два протоколи про адміністративні правопорушення у відсутність останнього з порушенням вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», про їх існування він дізнався, коли справи перебували на розгляді у суді першої інстанції; копії цих протоколів не були йому вручені під розписку; з їх змістом останній не був ознайомлений; ці протоколи не були підписані ОСОБА_2; йому не були роз'яснені права; він був позбавлений можливості подати пояснення і зауваження на ці протоколи; він не був повідомлений про дату, час і місце розгляду протоколів про адміністративне правопорушення. Перелічені порушення позбавили його підзахисного права на захист.

З цього приводу апелянт направляв до суду першої інстанції клопотання про повернення протоколів на доопрацювання, але суд проігнорував це клопотання.

Вважає, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Окрім того, суд першої інстанції не з'ясував всі обставини в частині провадження за ст.124 КУпАП, оскільки не задовольнив його клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи.

Апелянт вважає, що саме ОСОБА_4 винен у скоєнні ДТП, оскільки порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України, а у діях ОСОБА_2 відсутні порушення цих Правил. Аналогічного висновку дійшов і слідчий у висновку від 16.02.2018 року. Ці спірні питання необхідно було вирішити суду і призначити судову автотехнічну експертизу.

Зазначає, що співробітники поліції доставили його підзахисного до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння після спливу двогодинного строку, тобто з порушенням вимог ч.4 ст.266 КУпАП, його провина у цьому відсутня, він не відмовлявся пройти огляд на стан сп'яніння.

На думку апелянта, висновок медичного закладу не може бути допустимим доказом відмови водія від проведення медичного огляду на стан сп'яніння, для фіксації такої відмови існує окремий порядок дій поліцейських і будь-яка участь співробітників медичного закладу ним не передбачена; свідки у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння поліцейськими не залучались.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130, ст.124 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження

Потерпілий ОСОБА_4 направив до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначає, що адвокат Попов В.М. не мав права подавати апеляційну скаргу, оскільки в договорі №9 від 13.02.2018 року між останнім і ОСОБА_2 «Про надання правової допомоги» не вказано, що він має право від імені ОСОБА_2 подавати апеляційні скарги, окрім того, строк дії цього договору - до прийняття рішення судом першої інстанції.

Заслухавши захисника Попова В.М., який підтримав доводи апеляційної скарги, представника потерпілого адвоката ОСОБА_5, яка вважала постанову судді законною та обґрунтованою, допитавши експерта ОСОБА_6, який пояснив, що за схемою дислокації технічних засобів регулювання дорожнього руху по вулиці, по якій їхав ОСОБА_2 та де сталося зіткнення, відсутні дорожні знаки або розмітка, які б забороняли йому з вулиці Рівнинної повернути ліворуч на вулицю Олімпійську, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, своєчасне, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП, з наведенням доказів, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, зазначені мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Так, суддя місцевого суду дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 31.01.2018 року о 14.20год., повторно, керував автомобілем НОМЕР_1 на перехресті вулиці Станіславського і вулиці Олімпійській Лівобережного району м.Маріуполя з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України; він же, 31.01.2018 року о 14.20год. на перехресті вулиці Олімпійській і вулиці Станіславського в Лівобережному районі м.Маріуполя здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, що наближався до нього з правого боку, при цьому рухаючись по дорозі, що має по дві смуги в кожному напрямку, де ОСОБА_2 рухався саме по смузі, що призначена для зустрічного руху, чим порушив п.16.15; п.16.12 Правил дорожнього руху України, при цьому автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Суддею суду першої інстанції обґрунтовано визначено як достовірні докази у справі протокол про адміністративне правопорушення, складений 16.03.2018 року (а/п 2); висновок за матеріалами ЖЄО № 3364, 3374, 3375 від 31.01.2018 року (а/п 12); протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.01.2018 року зі схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події, яка мала місце на звороті (а/п 13-14); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 692/42 від 31.01.2018 року, який складений о 17.22 год., в якому зазначено, що висновок зробити неможливо у зв'язку з повною відмовою ОСОБА_2 від проведення експертизи (а/п 16); світлини пошкоджених автомобілів (а/п 17, 42-44); пояснення ОСОБА_2 (а/п 20); пояснення потерпілого ОСОБА_4 (а/п 22).

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню дорожньо-транспортної пригоди складено в загальних межах відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_2

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов'язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає зокрема і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 рухався по вулиці Рівнинній, виїхав на вул. Олімпійську та рухався у напрямку вул. Станіславського, ДТП сталося на перехресті вул. Олімпійській та Станіславського, при цьому на ділянці дороги по вулиці Олімпійській між вулицями Рівнинною та Станіславського відсутні знаки пріоритету, тому водій ОСОБА_2 повинен був дотримуватись вимог п.16.12 ПДР України.

Відповідно до п. 16.12 Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

Однак, ОСОБА_2 не виконав вимог зазначеного пункту правил, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п.11.4 Правил дорожнього руху України, на дорогах з двохстороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Однак, враховуючи пояснення експерта про відсутність дорожніх знаків або розмітки, які б забороняли ОСОБА_2 з вулиці Рівнинної повернути ліворуч на вулицю Олімпійську, з цих підстав він міг не розуміти, що рухається по зустрічній смузі, якщо вперше їхав по цій ділянці та враховуючи вимоги ПДР, тому в його діях відсутнє порушення п.11.4 ПДР України, яким забороняється виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, якщо дорога має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна, в діях ОСОБА_2, який порушив п.16.12 ПДР, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційні доводи захисника про неможливість поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є неспроможними, оскільки закриття справи за перебігом строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом. У випадку не доведеності вини особи у вчиненні правопорушення провадження по справі закривається за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стосовно апеляційних вимог про складання стосовно ОСОБА_2 протоколів про адміністративні правопорушення у відсутність останнього, то вони не заслуговують на увагу, оскільки справу розглянуто з належним повідомленням ОСОБА_2 про дату, місце та час розгляду справи, який мав можливість ознайомитися з усіма матеріалами справи, дати пояснення, за участі його захисника, тобто з дотриманням прав, передбачених ст.268 КУпАП, відсутні порушення його права на захист.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Попова В.М., зі зміною постанови суду в частині порушення ОСОБА_2 п.11.4 Правил дорожнього руху України, порушення цього пункту підлягає виключенню, при відсутності підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124, ч.2 ст.130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Попова В.М. задовольнити частково.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.07.2018 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130, ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито, змінити.

Виключити з постанови Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 04.07.2018 року посилання на порушення ОСОБА_2 п.11.4 Правил дорожнього руху України.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя