Справа № 159/5354/18
Провадження № 3/159/2447/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Панасюк С.Л. розглянувши справу, яка надійшла з Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130, ч.4 ст.130 КпАП України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України (керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння), а саме, що він, 09 жовтня 2018 року, о 02 год. 20 хв., в м. Ковель по вул. Варшавська, 1, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного спяніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Крім цього, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.4 КпАП України (вживання водієм транспортного засобу алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду), а саме, що він, 09 жовтня 2018 року, о 02 год. 20 хв., в м. Ковелі по вул. Варшавська, 1, вживав алкогольні напої, а саме, горілку, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що він не перебував в стані алкогольного спяніння під час керування автомобілем. В місті Ковелі, по вул. Володимирській, заїхав на територію АЗС «UPG» та зупинився. Після цього до нього підїхали працівники поліції та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу. На це він не погодився та виявив бажання поїхати до Ковельської ЦРЛ для проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, оскільки був тверезим. Після прибуття до приймального відділення Ковельської ЦРЛ, лікар запропонувала провести його огляд за допомогою спеціального приладу, на що він не погодився та побажав проведення лабораторних досліджень, його вимога залишилась без реагування. Після чого лікар склала висновок про те, що він відмовився від медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Крім цього, ОСОБА_1 пояснив, що не вживав алкогольні напої до проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку, а вживав мінеральну воду, яка знаходилась у нього в машині. Вимагав проведення аналізу вмісту пластикової пляшки, однак його вимога залишилась без реагування.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що обставин огляду ОСОБА_1 не памятає. Зазначила, що обстеження за допомогою спеціального технічного засобу входить у процедуру огляду. Якщо особа відмовляється від такого обстеження, це сприймається як відмова від проходження медичного обстеження в цілому, про що складається відповідний акт. Лабораторні дослідження в такому випадку не проводяться.

Провадження в справі слід закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 та ч.4 ст.130 КУпАП.

Згідно п.15 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, встановлюється за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями.

Тобто, лабораторні дослідження, в тому числі аналіз крові, віднесені законом до числа засобів доведення наявності стану алкогольного спяніння чи його відсутності.

За допомогою аналізу крові, без застосування інших засобів доведення наявності стану алкогольного спяніння, в тому числі спеціальних технічних засобів, можливо достовірно встановити, перебуває людина в стані алкогольного спяніння, чи ні.

Тобто, аналіз крові є самодостатнім засобом доведення наявності стану алкогольного спяніння.

Звідси можна зробити висновок, що особа, яка настоює на проведенні аналізу крові, замість обстеження спеціальним технічним засобом, не може вважатись такою, що відмовляється пройти медичний огляд.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що згідно внутрішніх правил лікарні, аналіз крові проводиться лише у випадку дорожньо-транспортної пригоди, в інших випадках достатнім вважається обстеження за допомогою спеціального технічного засобу.

Таке пояснення підтверджує слова ОСОБА_1 про те, що у проведенні аналізу крові йому було відмовлено.

Працівники поліції не вилучили пляшку, з якої ОСОБА_1, як він стверджує, пив мінеральну воду, не провели дослідження вмісту пляшки, не встановили, що в ній знаходиться рідина з вмістом алкоголю.

Тепер, коли ОСОБА_1 заперечив, що в пляшці був алкогольний напій, спростувати його твердження неможливо.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-які інші докази, або ж фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень та його винність у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ч.4 ст.130 КУпАП, відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст. 247, 284 КпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 та ч.4 ст.130 КпАП України, щодо ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу цих правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ КОВЕЛЬСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_3