КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/343/2018 Постанова винесена суддею Шкірай М.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 13 травня 2018 року об 11 год. 30 хв. по вул. Антоновича, 176 в м. Києві ОСОБА_2 керував автомобілем «VW Passat», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння рук, зіниці ока не реагують на світло. Зі згоди водія огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час надходження справи до суду в матеріалах містилися лише протокол та висновок лікаря, згідно якого він нібито перебуває у стані наркотичного сп'яніння, тому, не погоджуючись з такими доказами, він завчасно звернувся із запитом до КМНКЛ «Соціотерапія» та отримав відповідь, що проведення лабораторних досліджень його біологічного середовища (сечі) на виявлення наркотичних або психотропних речовин проводилося імунохроматографічним методом із застосуванням тест - смужок, що нібито пройшли процедуру оцінки відповідності.

Проте, надана відповідь КМНКЛ «Соціотерапія» не узгоджується з нормами чинного законодавства, оскільки до неї не було надано копій документів, якими підтверджується законність використання тестів для експрес - діагностики з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння.

Разом з тим, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено обов'язкове проведення лабораторних досліджень біологічного матеріалу водія, тому використання тест - смужок для експрес - діагностики не передбачено чинним законодавством.

При цьому, процедура оцінки відповідності,яку, на думку КМНКЛ «Соціотерапія», пройшли використані для огляду тести експрес - діагностики, представляє собою процес, що демонструє відповідність продукту або послуги заданим вимогам, тобто, це комплекс процедур, що демонструють відповідність продукту умовам відповідного технічного регламенту. Проте, будь-яким офіційним органом з оцінки відповідності вимогам технічним регламентам виробів для діагностики не проводилася.

Крім того, тест - смужки не мають сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, вони не внесені до реєстру ЗВТ.

До того ж, виявлення стану наркотичного сп'яніння особи тест-смужками не є лабораторним дослідженням, а являється прискореним експрес - аналізом біологічного матеріалу (сечі) особи.

Між тим, лабораторні дослідження біологічного матеріалу (сечі) не проводилися, тому не могло бути встановлено діагноз, який в подальшому був вписаний до акту медичного огляду та висновку лікаря, а огляд особи, який проведено з порушеннями вимог діючого законодавства, вважається недійсним.

Звертає увагу й на те, що серед копій документів, які він отримав за запитом, містяться в тому числі копія сторінки з журналу протоколів проведення імунохроматографічного дослідження швидкими тестами, що беззаперечно доводить, що «Соціотерапія» і сама підтверджує, що проводила за допомогою тест-смужок лише дослідження, яке за своїм принципом та суттю відрізняється від лабораторного дослідження.

Крім того зазначає, що він не погодився з результатами огляду на стан наркотичного сп'яніння, стверджував усно під час огляду, що наркотики не вживав та не приймає їх взагалі, а в суді свою позицію повторно підтвердив та надав відповідні пояснення, наголошуючи на необхідності повторно провести дослідження сечі за допомогою не експрес - аналізу сечі, а шляхом проведення судової експертизи, однак, суд клопотання не розглянув, рішення по ньому не прийняв та здійснив розгляд справи за наявними документами.

Таким чином, на думку апелянта, судом першої інстанції неповно встановлені обставини необхідні для вирішення справи, а зроблені судом висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

Також ОСОБА_2 подав заяву, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що у судовому засіданні він участі не приймав, про місце та час розгляду справи належним чином ні він, ні його захисник не повідомлялися, та копію постанови по пошті він не отримував, а про те, що справа вже розглянута, дізнався лише 19.07.2018 року, коли, не дочекавшись повістки, прийшов особисто до суду, та того ж дня отримав і копію оскаржуваної постанови.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Дана справа була призначена до розгляду в суді апеляційної інстанції на 01.11.2018 року, однак у зв'язку із неявкою у судове засідання ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розгляд справи було перенесено на 20.11.2018 року.

Між тим, у судове засідання, призначене на 20.11.2018 року, ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції повторно не з'явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, ніяких клопотань про перенесення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 294 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та ОСОБА_2, а також Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №005352 від 13.05.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного (каннабіноїди, стимулятори - амфетамін) сп'яніння.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про встановлення йому незаконного діагнозу, який був вписаний до акту медичного огляду та висновку лікаря, оскільки, в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лабораторних досліджень його біологічного матеріалу (сеча) на виявлення наркотичних або психотропних речовин не проводилося, а виявлення стану наркотичного сп'яніння імунохроматографічним методом із застосуванням тест-смужок, яке було проведено з його біологічним матеріалом (сеча), не є лабораторним дослідженням та не передбачено чинним законодавством, спростовуються наданою на запит суду апеляційної інстанції відповіддю КМНКЛ «Соціотерапія», відповідно до якої,

дослідження біологічного середовища (сеча) на визначення наркотичних речовин або психотропних речовин (морфін, марихуана, кокаїн, амфетамін, метамфетамін, метадон, барбітурати, бензодіазепін) імунохроматографічним методом із застосуванням медичних виробів для діагностики in vitro «Швидкі тести Boson Biotech діагностики in vitro» належать до лабораторних досліджень.

При цьому, клініко-діагностична лабораторія Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» (далі КДЛ) атестована в установлену порядку ДП «Всеукраїнський державний науко-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», що підтверджується Свідоцтвом про атестацію № ПТ-584/15, видане 31.12.2015, чинне до 31.12.2018.

Згідно з приміткою до додатку до Свідоцтва про атестацію від 31.12.2015 №ПТ-584/15, КДЛ має умови для визначення показників, які занесені до ф.8.Паспорту КДЛ і виконуються напівкількісними, якісними методами, в тому числі наявність наркотичних та лікарських речовин в сечі імунохроматографічним методом.

При встановлені стану алкогольного чи наркотичного сп'яніння основним і вирішальним є виявлені при огляді у обстежуваної особи клінічні ознаки алкогольного або наркотичного сп'яніння, визначені пунктами 3, 4 розділу І Інструкції та Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду (МКХ-10).

Лабораторне дослідження зразку біологічного середовища (сеча, кров) на визначення наркотичних речовин або лікарських засобів визначає або уточнює наркотичний засіб або лікарську речовину, що спричинила стан наркотичного сп'яніння.

Згідно лабораторного дослідження на визначення наркотичних речовин або лікарських засобів №1643 від 14.05.2018, у зразку біологічного середовища ОСОБА_2 виявлено марихуану (каннабіноїди) та амфетамін (стимулятори).

Таким чином, дослідження біологічного середовища (сеча) на визначення наркотичних речовин або психотропних речовин імунохроматографічним методом із застосуванням медичних виробів для діагностики in vitro «Швидкі тести Boson Biotech діагностики in vitro» належать до лабораторних досліджень, і дані медичні вироби пройшли процедуру оцінки відповідності вимогам Технічного регламенту, згідно Декларації про відповідність №1 від 26.04.2017 року, а обставин, які б доводили позицію ОСОБА_2 щодо недійсності результату медичного огляду, не встановлено.

А тому такі твердження ОСОБА_2 розцінюються як спосіб захисту та намагання ухилитися від відповідальності за вчинене.

Не свідчать про протилежне і доводи ОСОБА_2 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушенняу своїх поясненнях він зазначив про те, що не згоден з результатами огляду, так як наркотиків не вживав, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами.

Щодо інших доводів, викладених апелянтом в апеляційній скарзі, то вони суперечать як фактичним обставинам правопорушення, так і наявним доказам у справі, носять надуманий характер, а тому також не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно, а вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2.строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ГорбІ.М.