ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Першотравневого районного суду м.Чернівців від 30.11.2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 30.11.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн.40 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 06.09.2018 року о 07 год. 45 хв. на вул. Гагаріна, 34 в м. Чернівці керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

На цю постанову суду ОСОБА_2 продав апеляційну скаргу, в якій скасувати скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження за відсутністю в його діях складу правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог вказував, що на нього працівниками поліції було складено протокол за те, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода і від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, а суд його визнав винуватим за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Працівники поліції йому інкримінували порушення п.2.5 ПДР України, а суд визнав порушення ним інших вимог ПДР, які йому не інкримінувались.

Також посилався на те, що він не відмовлявся від проходження огляду в лікувальному закладі, але хотів це зробити в присутності свого захисника і таку

ЄУНСС 725/4828/18 справа № 33/822/100/18 головуючий у 1 інстанції Галичанський О.І.

його позицію працівники поліції розцінили як відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Також вказував, що газоаналізатор, який використовували працівники поліції, не сертифікований.

Заслухавши ОСОБА_2, який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що апеляційні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №046213 від 06.09.2018 року, цього дня о 07 год. 45 хв. ОСОБА_2 в м.Чернівці по вул. Гагаріна, 34 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху.

В матеріалах провадження є дані про те, що працівники поліції спочатку провели огляд ОСОБА_2 на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, результат огляду був 0,63 проміле, але ОСОБА_2 не погодився з цим результатом і дав згоду пройти огляд в лікувальному закладі. В послідуючому ОСОБА_2, знаходячись в лікувальному закладі, відмовився від проходження огляду лікарем. Ці дані підтверджуються поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,, ОСОБА_6, довідкою лікаря №1793, актом огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою результатів проведеного огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер».

Суд першої інстанції, визнаючи винуватим ОСОБА_2 в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, фактично визнав його винуватим у вчиненні правопорушення, яке йому не інкримінувалось.

Так, диспозицією ст.130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, а саме: керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, диспозицією ст.130 ч.1 КУпАП передбачено три різні види діянь, кожне з яких окремо є самостійним правопорушенням.

Оскільки суд самостійно змінив по суті формулювання інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення та визнав винуватим останнього у вчиненні діяння, яке, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.09.2018 року, йому не інкримінувалось, вважаю, що суд вийшов за межі наданих йому повноважень, що є неприпустимим.

А тому оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

В матеріалах провадження є достатньо доказів, які свідчать про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння і від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан спяніння відмовився, тобто в його діях вбачаються ознаки іншого правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Але оскільки на час ухвалення даної постанови закінчилися строки притягнення особи до відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП, провадження по справі необхідно закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Першотравневого районного суду м.Чернівців від 30 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ст.130ч.1 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі щодо ОСОБА_2 за ст.130ч.1 КУпАП закрити у звязку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя