Справа № 524/9770/18
Провадження 3/524/4767/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2018 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, інваліда 2 групи, учасника бойових дій, проживаючого за адресою: Полтавська обл.., АДРЕСА_1

за ст.. 185 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 23.11.2018 року о 19 год. 05 хв. ОСОБА_1 в м. Кременчуці по вул. Ціолковського в КОНД, під час проведення огляду на стан алкогольного сп»яніння, почав хапати за форменний обяг працівників поліції, кидатися на лікаря, ламати речі у кабінеті, на вимоги працівників поліції не реагував, тим самим вчинив злісну непокору працівникам поліції, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 23.11.2018 року був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп»яніння погодився та разом з ними поїхав до Кременчуцького наркологічного диспансеру. Там пройшов огляд у встановленому законом порядку. Під час спілкування з поліцейськими, після того як їм стало відомо, що він учасник бойових дій та приймав участь в АТО, останні почали упереджено ставитись до нього, у зв»язку з чим виник конфлікт. Будь яких протиправних дій щодо працівників поліції не вчиняв, виконував їхні вимоги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 185 КУпАП відповідальність за нею наступає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи діяння порушника з точки зору наявності в ньому складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 КУпАП, суд керується положеннями п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров»я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів», згідно з яким злісною непокорою за змістом статті 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов»язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв»язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Дане положення знайшло своє відображення у п. 5 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України(конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" від 11 жовтня 2011 року N 10-рп/2011Відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України( 254к/96-ВР) виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Кодекс ( 80731-10, 80732-10 ) передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції,члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця (стаття 185) ( 80731-10 ). Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другийпункту7постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року N 8( v0008700-92 ) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів").

Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

У той же час із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 541266 відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП не вбачається в чому саме виразилась злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків з його боку, а саме, яке законне розпорядження чи вимога було висловлене працівниками поліції, ким з працівників поліції були висунуті вимоги чи законне розпорядження при виконанні службових обов'язків, яке він не виконав, за яких обставин такі вимоги висувалися та кому з працівників поліції він злісно не покорився.

Таким чином, наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення не містить належного викладення об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченогост. 185 КУпАП, а тому суд позбавлений можливості оцінити вимоги або розпорядження працівників поліції, які вони заявляли ОСОБА_1, з точки зору відповідності закону та обов»язку останнього їх виконувати.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що в справі взагалі не має беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КупАП.

Крім того відповідно до копії протоколу серії БР №170518 від 23.11.18 та копії висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 вбачається, що останній на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп»яніння.

Не зважаючи на те, що , як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчиняв дії , які кваліфіковані працівниками поліції за ст.. 185 КУпАП, в приміщенні Кременчуцького наркологічного диспансеру в присутності лікаря нарколога, поліцейськими не встановлено свідків правопорушення. Не містять матеріали справи і записів з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Для з»ясування обставин справи до суду викликався для допиту в якості свідка інспектор БПП в м. Кременчуці ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення , однак останній до судового засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшла свого підтвердження, оскільки відсутні докази щодо обєктивної сторони правопорушення.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України щодо тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі ч.1 п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.М. Гусач