ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/228/18 Головуючий в 1-й інстанції - Дмитрюк О.В.
Єдиний унікальний № 336/5204/18
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, ІПН НОМЕР_1, тимчасово не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 29.08.2018 р. о 23.57 год. ОСОБА_4 по вул. Ігоря Сікорського в районі будинку № 426 в м. Запоріжжі керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп'яніння: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій зобов'язаний на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 вважає, що ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення. По-перше, вказує, що до матеріалів справи долучено не повний відеозапис з нагрудіої камери поліцейського, оскільки їх міститься тільки чотири, а саме: - з 23:57 - по 00:02; -з 00:02 -по 00.07; - з 00:07 - по 00:08; - з 00:34 - по 00 35. Протокол було складено 30.08.2018 року о 00 годин 55 хвилин. Також в протоколі зазначено, що ОСОБА_4 керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння 30.08.2018 року о 00 годин 25 хвилин. Однак до суду не надано жодного відео запису, який би стосувався часу "00" годин 25 хвилин та "00" годин 55 хвилин. Окрім того, 30.08.2018 року о 00 годині 40 хвилин інспектор УПП в Запорізькій області ДПП Кривонос Р.С. оформлював направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. В цьому направленні патрульний зазначив, що огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв'язку із відмовою ОСОБА_4 від проходження такого огляду. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в супереч вимог ст. 266 КУпАП інспектор патрульної поліції Кривонос Р.С. взагалі не пропонував ОСОБА_4 пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу. Ці обстави також можуть бути підтвердженні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Також зауважує, що сторона захисту заявляла клопотання про необхідність витребування повного відеозапису, оскільки до суду не були надані докази того, що ОСОБА_4 керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння саме 30.08.2018 року о 00 годин 25 хвилин.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, яка перебувала в автомобілі з ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтвердила той факт, що ОСОБА_4 не керував транспортним засобом о 0025 годині. Однак, не зважаючи на ці обставини суд першої інстанції зазначає, що факт керування в цей час було встановлено відповідно до наданого поліцейськими відеозапису.

По-друге, сторона захисту просила суд викликати у судове засідання інспектора управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Кривоноса Р.С., який 30.08.2018 року склав протокол, однак інспектор проігнорував судовий виклик, а суд не вижив жодних заходів, щоб забезпечити у судове засідання інспектора поліції Кривонос Р.С

До матеріалів справи надано рапорт на ім'я начальника УПП Запорізької області, складений інспектором Кривонос Р.С.. в якому він зазначає, що взагалі зупинив ОСОБА_4 через порушення передбачене п. 31.4.7 (є) правил дорожнього руху (відсутність бризговиків). Жодних матеріалів з цього приводу не складалось, тобто працівники поліції знайшли формальний та незаконний привід, щоб зупинити ОСОБА_4

У виписаному інспектором управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Кривоносом Р.С, направлені на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначено, що огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв'язку із відмовою ОСОБА_4 від проходження такого огляду.

Звертаю увагу суду на те, що в супереч вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення інспектор патрульної поліції Кривонос Р. С. взагалі не пропонував ОСОБА_4 пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу.

Отже відсутність прямих, безспірних і безсумнівних доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в протоколі повністю виключають законну можливість притягнути ОСОБА_4 до відповідальності.

Просить постанову суду скасувати, винести нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_4, закрити у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Всупереч твердженням апелянта, вважаю, що суд першої інстанції досить повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності і на цих підставах прийшов до правильного висновку про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, судом першої інстанції досконало вивчено матеріали справи про адміністративне правопорушення, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БД № 411884 від 30.08.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, поясненнями ОСОБА_4, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також оглянутим відеозаписом правопорушення.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він не перебував у стані наркотичного сп'яніння, не спростовують висновків судді, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, останній порушив вимоги п.2.5 ПДР, який зобов'язує особу на вимогу робітника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно п 8 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

До протоколу додані письмові пояснення свідка ОСОБА_7, який хоча й не був допитаний судом першої інстанції через його неявку у судове засідання, але через відсутність підстав ставити під сумнів його письмові пояснення, законно та обґрунтовано прийняті судом до уваги при винесенні постанови у даній справі.

Крім того, в процесі розгляду справи допитана свідок ОСОБА_6, яка підтвердила, що ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, хоча письмових пояснень вона не писала та ознак наркотичного чи іншого сп'яніння у ОСОБА_4 не було.

Відмова особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження огляду в медичному закладі, зафіксована також на відеозапису порушення.

Крім того, щодо доводів апелянта з приводу неповного відеозапису з нагрудних камер поліцейського, то вони повністю спростовуються матеріалами справи, відеозаписом, доданим до матеріалів справи, також все це було предметом дослідження в суді першої інстанції.

З відеозапису вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4, був зупинений поліцейськими о 23.58 год. 29.08.2018 р., а о 00.25 год. 30.08.2018 р. (час вчинення зазначений в протоколі) ОСОБА_4 була зафіксована відмова ОСОБА_4 від проходження огляду.

Не заслуговують уваги доводи апелянта про те, що працівники поліції порушили процедуру огляду на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, оскільки системний аналіз нормативних актів свідчить про те, що проходження огляду водія на стан наркотичного сп'яніння неможливий на місці зупинки транспортного засобу, а можливий тільки в закладі охорони здоров'я.

На це також посилається законно та обґрунтовано і суд першої інстанції.

Так, у відповідності до п.12. розділу ІІ вказаної інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно п.4 розділу І вказаної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Доводи щодо інших порушень інспекторами поліції порядку оформлення матеріалів справи, також повністю спростовуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано обставини щодо відмови ОСОБА_4 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Отже, суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4 належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.

Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Таким чином, апеляційні вимоги захисника щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені, оскільки, в апеляційному порядку перевірено, що водій ОСОБА_4 дійсно порушив вимоги п. 2.5 ПДР, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, постанова Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 336/5204/18