АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області Потоцький В.П., при секретарі Олексюк О.С., за участю адвоката Ткаченка О.Ю., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративнрї відповідальності - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.09.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 вересня 2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, - визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і за його вчинення накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. в дохід держави.

Відповідно до постанови районного суду, ОСОБА_3, 26.07.2018 року о 22:45 год., керував автомобілем марки «Skoda Octavia A5» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Чернівці, по вул. Південно-Кільцева, 25 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому Законом порядку у лікаря-нарколога.

На вказану постанову районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.09.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

ЄУНСС: 727/8008/18 Головуючий у першій інстанції: Чебан В.М.

НП: 33/794/797/18 Головуючий в апел. інстанції: Потоцький В.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що постанова районного суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд підійшов формально до вивчення та дослідження обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи та є незаконною.

Вказує, що висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Також зазначає, що судом порушено ч.1 ст. 268 КУпАП, так як справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Вказує, що суд суд першої інстанції розглянув справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не переконавшись в тому, чи є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

За вказаних обставин, вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які доводять його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши діючого в його інтересах ОСОБА_3 - адвоката Ткаченка О.Ю., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказані вимоги закону районним судом було дотримано в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складено відповідно до ст. 256 КпАП України.

Не дивлячись на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке, передбачено ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Згідно із даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №071490 від 27.07.2018 р. вбачається, що ОСОБА_3, 26.07.2018р. о 22 год. 45 хв., керував автомобілем марки «Skoda Octavia A5» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Чернівці, по вул. Південно-Кільцева, 25 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд у встановленому законом порядку проводився лікарем-наркологом за адресою: м. Чернівці, вул. Миколаївська, 32Б. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9а ПДР України (а.с.1).

Вказані обставини підтверджені оглядом на стан сп'яніння, який проводився у встановленому законом порядку в КМУ «Чернівецький наркологічний диспансер» і згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1528 від 27.07.2018р. встановлено, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп'яніння (а.с.2). Доказів, які б спростовували легітимність проведеного лікарем огляду на стан сп'яніння та підстави вважати вказаний документ недійсним, апелянтом не доведені.

Більше того, судом встановлено, що даний висновок був складений відповідно до інструкції «Про порядок виявлення або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 та ст.266 КУпАП. З даним висновком ОСОБА_3 було ознайомлено, про що свідчить його підпис у вказаному висновку. Будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні обстежуваного із результатами його огляду не зазначено.

Крім того, як вбачається із Акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1528 від 27.07.2018 року (а.с.12), складеного відносно ОСОБА_3, копія якого наявна в матеріалах адміністративного провадження, та в якому зазначено заключний діагноз (за результатами огляду та тестів): гостра алкогольна інтоксикація.

Протокол про адміністративне правопорушення від 27.07.2018 року та вищезазначений висновок були підписані ОСОБА_3, при цьому будь-яких зауважень, доповнень чи пояснень до них не було. Більш того, матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що він не згоден із результатами проведеного огляду та бажає повторно пройти дослідження на стан сп'яніння.

Крім того, вина правопорушника підтверджується відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_3 погодився на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп'яніння.

Під час проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 відповідав на запитання лікаря-нарколога, проходив дослідження активної уваги, також двічі проходив дослідження за допомогою приладу «Драгер». При цьому, як вбачається з відеозапису прилад «Драгер» двічі показав, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, з чим він був ознайомлений та не заперечував щодо результатів тестів.

Вимоги ОСОБА_3 щодо повторного огляду на стан сп'яніння на відеозаписі з нагрудних бодікамер поліцейських не зафіксовано, а тому такі твердження в його апеляційній скарзі є необґрунтованими.

Зокрема, лікарем Чернівецького ОНД було роз'яснено ОСОБА_3 щодо відібрання у нього зразку крові та, що він може в окремому порядку здати кров на аналіз. Також сам ОСОБА_3 погодився з відсутністю необхідності досліджувати наданий ним зразок сечі на вміст наркотичних речовин та не заперечував щодо тверджень лікаря ОНД з приводу того, що він не перебуває в стані наркотичного сп'яніння.

Законність проведеного огляду підтверджується й ч.8 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» №1452/735 від 09.11.2015 року, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, відповідно до якої, у разі скоєння ДТП, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у закладі охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів провадження, та що не заперечує апелянт в своїй скарзі, оскільки ОСОБА_3 скоїв ДТП та був травмований, то працівники поліції доставили його у заклад охорони здоров'я для проведення огляду на стан сп'яніння.

Отже, на підставі викладеного, вважаю, що огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 у лікаря-нарколога Чернівецького ОНД проведено у відповідності до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що підстав вважати наявні в матеріалах справи докази невірними і неналежними, як на це посилається у своїй апеляційній скарзі апелянт, у суду немає, оскільки вони складені у відповідності до вимог законодавства. Інші докази, на які посилається апелянт, в матеріалах справи відсутні і не надані суду апеляційної інстанції, зокрема і ті, на які посилається він у своїй версії захисту.

Що стосується твердження автора апеляційної скарги про порушення судом вимог ст.268 КПК України, то апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду було надано можливість реалізувати своє право передбачене вказаною статтею та при цьому, він, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду поданої в його інтересах апеляційної скарги, в судове засідання не з'явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи без його участі.

Будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до остаточного висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта є такими, що не ґрунтуються на законі, а тому не знаходить підстав для скасування постанови районного суду та закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, як про те апелює останній.

Адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП накладено вірно, з дотриманням вимог ст. 33-35 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 вересня 2018 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області /підпис/ В.П. Потоцький

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Чернівецької області (В.П. Потоцький)