Справа № 199/9088/18
ПОСТАНОВА

іменем України

26 грудня 2018 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно працюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 06.11.2018 серія БД №128098, того ж дня, а саме 06.11.2018 о 18:45 годині у місті Дніпро по вулиці Гуртовій, 90 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом на розсіювачах світлових приладів якого нанесено тонування або покриття, що знижує їх прозорість чи світлопропусканння, а саме нанесено покриття на задніх габаритних вогнях, чим порушив вимоги п.31.4.3 «ґ» Правил Дорожнього руху, дане правопорушення вчинено повторно протягом року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував проти фактів викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому пояснивши, що він не керував транспортим засобом, а лише сидів в ньому, при цьому неодноразово наполягав на тому, аби йому розяснили на підставі чого та за допомогою якого приладу, працівник поліції дійшов висновку що на розсіювачах світлових приладів автомобілю яким він керував нанесено тонування або покриття, оскільки тонування або покриття на задніх габаритних вогнях автомобіля відсутнє.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У звязку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обовязкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №128098 від 06.11.2018 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на розсіювачах світлових приладів якого нанесено тонування або покриття, що знижує їх прозорість чи світлопропусканння, а саме нанесено покриття на задніх габаритних вогнях, чим порушив вимоги п.31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху, дане правопорушення вчинено повторно протягом року.

Разом з тим, відповідно до п.31.4.3 «ґ» Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, у тому числі і на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Таким чином, вищенаведеним пунктом Правил Дорожнього руху чітко встановлена заборона експлуатації транспортних засобів, але відомості протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №128098 від 06.11.2018 не містять інформації про модель транспортного засобу та його номерний знак, яким начебто керував ОСОБА_1

Відповідно до відеозапису із нагрудних камер поліцейських, що міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не зафіксовано факту безпосередньої експлуатації ОСОБА_1 транспортного засобу. Разом з тим, відеозапис містить неодноразові, наполегливі прохання ОСОБА_1 про розясненння того, на якій підставі та за допомогою яких приладів працівники поліції дійшли висновку про те, що на покриття на задніх габаритних вогнях автомобіля нанесено тонування або покриття.

Суд, окрім відеозапису із нагрудних камер поліцейських витребовував і запис із відео реєстратора, наявний згідно Рапорту працівника поліції, та який би вказував на факт експлуатації ОСОБА_1 транспортного засобу, однак даний запис суду не надано, працівники поліції, що склали протокол серії БД №128098 від 06.11.2018 до суду на виклик не зявилися.

З огляду на вищенаведене, судом при розгляді даної справи виявлені істотні суперечності, які іншими матеріалами справи не спростовані, доказів зворотного суду не надано.

Таким чином, оскільки згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

26.12.2018