1Справа № 335/9015/18 3/335/1333/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 405477, що надійшла з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працевлаштованого, що мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кочубея, 31а, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2018 року о 21-10 годині в м. Запоріжжя, пр.. Соборний вул. Гагаріна ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 2705 номерний знак тр. 08ВВ4092 у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу Драгер ARCD 0507, показання приладу 1,87% проміле, з показаннями якого водій ОСОБА_1П був згоден, потреби проходити огляд на стан спяніння в медичному закладі не було, так як він цього не потребував, чим порушив п.2.9а ПДР України.

В судове засідання призначене на 31.08.2018 року ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить поштовий конверт, повернутий на адресу суду з відміткою: «За закінченням терміну зберігання».

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наступного.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає ОСОБА_1П винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Відповідно до п.п.а п.2.9. Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 30.07.2018 року серії БД №405477, з якого вбачається, що ОСОБА_1П порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, в якому в повній мірі викладено суть правопорушення, зокрема він складений за керування ОСОБА_1П транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП є самостійним складом правопорушення;

- даними роздруківки з технічного засобу Drager Alkotest ARCD 0507, за результатами тесту ОСОБА_1П, результати тесту 1,87 % проміле;

- даними акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного двома свідками ОСОБА_2, ОСОБА_3, з якого вбачається, що огляд проведений у звязку з виявленими у ОСОБА_1П ознаками запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, тремтіння кінцівок пальців рук; огляд проведений за допомогою Alkotest Drager ARCD 0507, результат огляду: 1,87% проміле;

- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які підтвердили, що ОСОБА_1П на місці зупинки автомобілю у їх присутності проходив огляд на стан спяніння за допомогою Alkotest Drager ARCD 0507, та підтвердили результат тесту 1,87 % проміле.

Таким чином, у суду не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1П у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду рішення у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», від 29.06.2007 року, зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Отже, керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння не може вважатись малозначним правопорушенням, оскільки зазначені дії наражають оточуючих на небезпеку.

На підставі викладеного, з урахуванням характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного ОСОБА_1П адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

У відповідності до Закону України „Про судовий збір з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 30, 34, 35, ч.1 ст.130, 283-284 КУпАП, ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (для зарахування надходжень до державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (символ звітності 149), Номер рахунку отримувача : 8001; Отримувач: ГУК у зап.обл./Зап.обл./21081300; Код ЄРДПОУ отримувача: 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998).

Розяснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через пятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн. (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс./22030101; Код отримувача (ЄДРПОУ): 38025409; Номер рахунку отримувача: 8007).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя Н.І.Рибалко