ПОСТАНОВА
28.12.2018 року смт. Мангуш
Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Дмитро Олександрович, при секретарі судового засідання Цукановій Л.П, особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Мангушського відділення поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН : ____________,
за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
01.11.2018 року до Першотравневого районного суду Донецької області надійшов протокол разом з доданими матеріалами про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1, яка 21.10.2018 року, о 15 годині 40 хвилин, в смт. Мангуш Мангушського району Донецької області на перехресті вул. Поштової та вул.. Грецької, керувала автомобілем ЗАЗ-110557, з державним номерним знаком АН4093ІМ, з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на визначення стану спяніння в медичному закладі, у встановленому Законом порядку та продуття алкотестеру DRAGER відмовилася у присутності двох свідків, у звязку з чим на неї було складено протокол за порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.. 130 ч.1 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні даного адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не визнала повністю та пояснила, що напередодні 21.10.2018 року дійсно вживала алкоголь, однак за кермом автомобіля не була, а керував автомобілем її знайомий ОСОБА_3, проте оскільки в нього не було прав на керування транспортними засобами, побачивши працівників поліції, вони вирішили помінятися місцями в автомобілі. Коли працівники поліції складали протокол, вона не відмовлялася їхати до медичного закладу для визначення стану спяніння, але наполягала щоб її відвезли працівники поліції саме до Маріупольського наркодиспансеру, продувати газоаналізатор «Драгер» їй взагалі не пропонували.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_1 та 21.10.2018 року була у себе вдома, коли їй зателефонувала ОСОБА_1 та розповіла обставини, що склалися при її зупинці працівниками поліції, а саме, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 помінялися місця в автомобілі, а до того керував автомобілем ОСОБА_3
Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що 21.10.2018 року він керував автомобілем ОСОБА_1, яка сиділа поруч на місці пасажира. Коли вони побачили працівників поліції, то вирішили помінятися місцями, оскільки у нього не було прав на водіння транспортних засобів.
Провина ОСОБА_1 підтверджується адміністративним протоколом БД № 011116 від 21.10.2018 року, в якому правопорушнику були роз'яснені її права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить підпис у відповідній графі протоколу; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про яких також зазначено у протоколі, які підтвердили, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у медичному закладі, на що вона відмовився; роздруківкою з бази даних; а також диском з відеодиском, на якому видно, що ОСОБА_1 перебувала в стані спяніння, та при запропонуванні їй працівниками поліції пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора DRAGER чи проїхати до медичного закладу для визначення стану спяніння відмовилася.
Постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2017 р. № 161 внесено зміни до Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, п. 2.5 ПДР викладено в наступній редакції: «2.5. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 та допитаних свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Вважає їх такими, що не відповідають дійсності, та є змогою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. Крім цього вищевказані свідчення вказують на тій начебто факт, що за кермом був саме ОСОБА_3, а потім він начебто злякався і вони з правопорушницею помінялись містами. Все це повинно було відбуватись в автомобілі ЗАЗ-110557, який має лише два місця, одне для водія інше для пасажира, це все знаходиться в кабіні, в якої дуже мало місця для переміщень, у звязку з чим, на розсуд суду, помінятись місцями швидко не можливо, особливо враховуючи той факт що ОСОБА_1 знаходилась у стані алкогольного спяніння, а тому, як вже було вказано вишче, суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_1 та допитаних свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, . вважає їх такими, що не відповідають дійсності, та є змогою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Виходячи з зазначеного, ОСОБА_1 скоїла правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмовилася від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення передбачене ст..130ч.1 КУпАП, яке вчинила на транспорті, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, з метою виправлення й попередження нових правопорушень до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в межах санкції ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім того, відповідно до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст. ст.. 40-1, 130 ч.1, 276-280, 283, 287, 294, 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок на користь держави.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області.

Суддя Д.О. Демочко