КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яка подала скаргу ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 25 серпня 2018 року, о 21 год. 00 хв. ОСОБА_2, рухаючись у с. Княжичі, Броварського району Київської області, по вул. Лагунової, 27, керував автомобілем «Кіа», державний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків, результат тестування 0,45 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження стосовно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм процесуального та матеріального права, та неповноту судового розгляду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про підпункт "а" пункту 2.9 Правил, а також дані про встановлений законом порядок проведення огляду, натомість вказано лише «у встановленому законом». Протокол не містить результату тестування - 0,45 %, та порядковий номер тесту. У зв'язку з наведеним, на думку апелянта, суддя місцевого суду вийшов за межі даних протоколу та самостійно визначив підпункт пункту 2.9 Правил, порядковий номер тесту та результат тесту.

Зазначав, що складений стосовно нього протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а викладені у ньому дані не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, 25 серпня 2018 року у період з 21 год 00 хв. до 21 год. 15 хвилин на вимогу поліцейського ОСОБА_4 він тричі здійснював подихи у алкотест "Драгер", який спочатку показав результат 00.0 %, потім показав 0.47 %, а втретє поліцейський назвав вголос результат 0.45 % .

У зв'язку з тим, що прилад тричі показав різні результати тестування, він самостійно звернувся до найближчого медичного закладу - Остерської міської лікарні та пройшов обстеження за допомогою приладу «Драгер», відповідно до якого, ознак сп'яніння у нього не виявлено.

З урахуванням наведених обставин, на переконання апелянта, наявний у справі протокол не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, зазначав, що суддя місцевого суду помилково взяв до уваги пояснення свідків, оскільки не допитував їх у судовому засіданні.

З огляду на наведене, на думку апелянта, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 &qu>водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 25 серпня 2018 року, у відповідності до якого, 25 серпня 2018 року, о 21 год. 00 хв. ОСОБА_2, рухаючись у с. Княжичі, Броварського району Київської області, по вул. Лагунової, 27, керував автомобілем «Кіа», державний номер JPR 141 (LT), у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил /а.с. 1/; даними роздруківки результату тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту становить 0,45 проміле /а.с. 2/; актом огляду на стан сп'яніння, згідно даних якого, у зв'язку із виявленням у ОСОБА_2 ознак стану алкогольного сп'яніння: нечітка мова, запах алкоголю з порожнин рота, тремтіння кінцівок рук, працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проведено огляд ОСОБА_2 за допомогою приладу &q? В;Драгер&q?ан;, результат тестування - 0,45 проміле /а.с. 3/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 25 серпня 2018 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 25 серпня 2018 року о 21 год. 20 хв. ОСОБА_2 пройшов перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого свідчив про те, що водій перебуває у стані алкогольного сп'яніння /а.с.а.с. 4, 5/; даними дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського (файли .МР4, .МР4, .МР4), на якому зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу &q?ру;Драгер&q?ня; у присутності двох свідків /а.с. 6/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, та містить у собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав дані, що у ньому містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Відсутність у протоколі результату тестування за допомогою приладу &quwh;Драгер&q?су; та порядкового номеру тесту не свідчить про неналежність та недопустимість вказаного доказу.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено підпункту пункту 2.9 Правил, натомість суддею місцевого суду при викладення суті адміністративного правопорушення, визнаного доведеним, самостійно зазначено підпункт &q?ат;а&q?о ; пункту 2.9 Правил, не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки суддею місцевого суду у постанові зазначено порушення водієм Правил, з якими пов'язані викладені у протоколі фактичні обставини.

Апелянтом не надано доказів на підтвердження його доводів про невідповідність викладених у протоколі відомостей фактичним обставинам справи.

Крім того, ОСОБА_2 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не висловлював, натомість зазначив у поясненнях, що надасть пояснення у суді.

Посилання апелянта на те, що він самостійно звернувся до найближчого медичного закладу - Остерської міської лікарні та пройшов обстеження за допомогою приладу «Драгер», відповідно до якого, ознак сп'яніння у нього не виявлено, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 3-5 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пунктів 7, 12 Розділу III Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Як убачається із досліджених під час апеляційного розгляду акту №16 та висновку медичного огляду від 25 серпня 2018 року з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, о 22 год. 45 хв. в Остерській міській лікарні проведено огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння за допомогою приладу &q?ік;Алкост СУ-01&q?гл;, результат якого становив 0,01 проміле. Проведеним оглядом у ОСОБА_2 не виявлено ознак сп'яніння /а.с. 25, 26/.

Разом з тим, дані вказаного акту та висновку медичного огляду не можуть бути доказом у справі, оскільки Інструкцією не передбачено обстеження особи на стан сп'яніння лікарем-наркологом із застосуванням приладу &q?те;Алконт- СУ-01&q?ан;.

Дані про проведення лікарем-наркологом вказаної установи лабораторних досліджень шляхом дослідження біологічного середовища ОСОБА_2, яке, у відповідності до вимог Інструкції, є обов'язковим при проведенні медичного огляду, у матеріалах справи відсутні.

Крім того, у порушення вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проведено у відсутності поліцейського, що у відповідності до положень ч. 5 вказаної статті, тягне за собою недійсність такого огляду.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не викликав для допиту свідків, не свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних, які б вказували на те, що ОСОБА_2 звертався до судді місцевого суду з відповідними клопотаннями.

Апеляційний суд не бере до уваги надані під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, оскільки апелянтом та його захисником не наведено доказів, що вказаним свідкам відомі обставин, які підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, враховуючи, що відомості про вказаних осіб відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення. Дані про звернення ОСОБА_2 або його захисника до суду першої інстанції із клопотанням про допит вказаних свідків, у матеріалах справи відсутні.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

Апеляційного суду В.В. Мельник