АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2

потерпілий - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 05.06.2018, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) грн. в дохід держави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 05.06.2018 скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що він виїздив з двору будинку заднім ходом, свій рух контролював, був уважним, намагаючись не здійснити наїзд на автомобіль «Москвич», який стояв з порушенням ПДР України, відчув контакт свого автомобіля з перешкодою - автомобілем «КІА», який також паркувався заднім ходом. Апелянт вважає, що органом, на якого покладається обов'язок збирання доказів, зібрано в достатній мірі їх не було, в той час як в поясненнях водіїв-учасників ДТП існує невідповідність. Також до матеріалів не було долучено інформацію про притягнення учасників ДТП до відповідальності раніше, в схемі місця ДТП не відображено місце зіткнення, прив'язки до сталих орієнтирів, самі ситалі орієнтири, не позначено транспортні засоби, які причетні до ДТП, не зафіксовано видимі пошкодження автомобілів, які отримані в результаті ДТП. Також апелянт наголошує, що пояснення свідка ОСОБА_4 не можна брати до уваги, так як з останнім вони мають неприязні стосунки, а тому він навмисне мотивований оговорити ОСОБА_2 Як зауважує ОСОБА_2, в постанові не вказано чому суд відхилив його доводи та докази та не прийняв їх до уваги.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №446747 від 10.03.2018, ОСОБА_2, 10.03.2018 о 10 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Б. Гаріна, 51, керуючи автомобілем марки «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Кіа» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.9 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КупАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думки іншого учасника ДТП ? потерпілого ОСОБА_3, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні при апеляційному перегляді даної справи, в результаті ДТП, що відбулась 10.03.2018 за участі автомобіля «Міцубіші» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Кіа»д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, працівниками поліції складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_2за порушення ним п.10.9 ПДР України.

За результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_2, постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 05.06.2018 ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Вирішуючи питання про винуватість водія ОСОБА_2, суд послався на пояснення обох учасників ДТП, пояснення свідка ОСОБА_4, досліджені матеріали справи та схему ДТП.

З висновком Солом'янського районного суду міста Києва про вину ОСОБА_2 у порушенні ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, погоджується і апеляційний суд із врахуванням наступного.

Так, згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з'ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційних скарг встановлено, що оскаржуване судове рішення їм відповідає, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Так, приписами п.10.9. ПДР України визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутись за допомогою до інших осіб.

В судовому засіданні від 20.07.2018 ОСОБА_2 показав суду, що 10.03.2018, приблизно о 10 год. він виїжджав з двору будинку, швидкість в цей час в нього була маленька, він повністю контролював ситуацію. З одного боку був припаркований автомобіль «Москвич». З правої сторони автомобілів не було, тому прийнявши позицію лівіше почав виїжджати з двору заднім ходом, як раптом відчув удар з автомобілем «КІА», який, як припускає ОСОБА_2, теж рухався заднім ходом.

В судовому засіданні від 20.07.2018 ОСОБА_3 показав суду, що 10.03.2018 о 10 год. ранку вони з дружиною під?їхали до будинку, щоб забрати внука на вихідні. Двигун працював, бо було на вулиці холодно. Десь через 5-6 хв. автомобіль «Мітсубіші» почав здавати назад. Відчув, що «Мітсубіші» зачепив його авто, а потім від?їхав вперед. Автомобіль у ОСОБА_3 облаштований системою партронік, а тому доводи ОСОБА_2 щодо його руху задом, вважає надуманими.

Суд за даних обставин виходить з того, що версія ОСОБА_2 про здійснення автомобілем &q?. ;Кіа&q?йс; руху заднім ходом в момент зіткнення не підтверджується жодними доказами, при тому, що тягар доведення перед судом переконливості своїх доводів законом покладається на ту сторону, яка виносить їх на розгляд суду.

Натомість, поясненнями ОСОБА_3, а також безпосередньо досліджені судом протокол про адміністративне правопорушення від 10.03.2018 серії БД №446747 (а.с. 1), схема місця ДТП від 10.03.2018 (а.с. 2), письмові пояснення учасників ДТП (а.с. 3-4), фотознімки місця зіткнення та автомобілів (а.с. 20-27, 29-30), суд апеляційної інстанції з точки зору їх належності, допустимості та достатності вважає такими, що підтверджують вину ОСОБА_2 у недотриманні ним вимог п.10.9. ПДР України, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Безпідставними є також і доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що в матеріалах справи відсутні дані про те, чи притягувались учасники ДТП раніше до відповідальності за аналогічні порушення, поза на кваліфікацію зазначені відомості не впливають, в той час як суд за відсутності таких даних наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у відповідності до правил ст.27, ч.2 ст.30 КУпАП.

Разом з тим, наведені в апеляційній скарзі посилання на недоліки схеми місця ДТП, суд вважає несуттєвими та такими, які не вказують на недопустимість зазначеного доказу.

За таких обставин, зважаючи, що викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, при тому, що висновок суду першої інстанції про вину ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП узгоджується з наявними по даній справі доказами, то оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування, як того просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 05.06.2018, якою ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/2088/2018

Категорія: ст.124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Криворот О.О.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.