Справа № 503/2295/18
Провадження №3/503/868/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Сердюк Б.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 038990 складеного 26.11.2018 року, ОСОБА_1, 26.11.2018 року о 01 год. 50 хв., в м. Кодима по вул. Театральна, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 26.11.2018 року він дійсно перебував в стані алкогольного сп'яніння та на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан сп'яніння, однак вказує, що автомобілем в той час він не керував, а знаходився в автомобілі і чекав власника автомобіля, а також свою дружину та матір, які перебували разом та повинні були їхати додому. Вказує, що на момент складення протоколу зазначав про це працівникам поліції та вважає, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно зясувати, зокрема, чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, керувала транспортним засобом або чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу, який надійшов до суду, були додані пояснення свідка ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, які були відібрані у них працівниками поліції та в яких зазначено, що вони бачили, як ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили пояснення ОСОБА_1, вказавши, що останній не керував автомобілем, оскільки власник автомобіля знаходився разом з ними. При цьому зазначили, що крім них більше ніяких свідків не було.

Для перевірки достовірності пояснень, які були відібрані працівниками поліції у свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом їх було викликано в судове засідання, однак свідки до суду не з'явились, а також їх явка не була забезпечена працівником поліції, якому також було видано судові повістки для вручення вказаним свідкам.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати предявлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що оцінюючи докази, суд повинен керуватися принципом доведення "поза розумним сумнівом", який сформульований в рішеннівід 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення даного принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) у відповідності до якого, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема відсутність будь-яких доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення, виникає розумний сумнів з приводу достовірності відомостей, внесених у протокол про адміністративне правопорушення.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і обєктивне зясування обставин справи та правильне її вирішення.

Факт можливого керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, як зазначено в протоколі, не є безумовною підставою для притягнення його до відповідальності.

Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов'язком.

Оскільки вина ОСОБА_1 не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, через Кодимський районний суд Одеської області, особою щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.С. Сердюк