СЕРЕДИНО-БУДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 586/341/18
Номер провадження по справі 3/586/862/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2018 м.Середина-Буда

Суддя Середино-Будського районного суду Сумської області Теміров Ч.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ОСОБА_1 ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії МВ №586497, виданий Середино-Будським РС УДМС України в Сумській області, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою: пров. Север'янівський, 1, м. Середина-Буда Сумської області, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №522353 від 30.03.2018 встановлено, що 30 березня 2018 року близько 22:00 год. ОСОБА_2 біля будинку №17 по вул. Європейській в м. Середина-Буда Сумської області керував автомобілем НОМЕР_1 з характерними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах з порожнини роту, почервоніння обличчя, млява мова, тремтіння пальців рук. На вимогу працівника поліції пройти медичний огляд у встановленому порядку для визначення стану алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Вищевказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав факт вчинення ним вказаного правопорушення, надавши пояснення, що мали місце 20.04.2018. Так, ОСОБА_2 пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього складений з порушенням КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», так як після зупинки його транспортного засобу йому не було запропоновано працівниками поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки. На прохання водія пройти огляд на місці було відмовлено та направлено одразу на освідування до медичного закладу, що позбавило ОСОБА_2 альтернативного способу проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім цього, ОСОБА_2, посилаючись на ст. 251 КУпАП, а саме, що протокол про адміністративне правопорушення є першочерговим доказом в справі, працівники поліції допустили помилки, які виключають те, що протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог законодавства. Так, інформація про пояснення свідків, які присутні в матеріалах справи, не зазначена в протоколі, хоча працівники поліції неодноразово посилаються саме на ці пояснення. Також, ОСОБА_2 було звернено увагу суду на те, що працівники поліції вносили зміни в протокол після того як він його підписав. У першому екземплярі, який був наданий правопорушнику, в графі «до протоколу додаються» не було вказано, що до протоколу додається диск із відеозаписом. Таким чином, це було вписано в протокол вже після того як він його підписав що суперечить чинним нормам законодавства та не може слугувати підставою для адміністративної відповідальності.

Також ОСОБА_2 посилається на те, що відповідно до матеріалів відеозапису його транспортний засіб зупинили 30.03.2018 о 21:14 год., а у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час 22:00 год., що не відповідає дійсності. У свою чергу в акті огляду на стан сп'яніння зазначено час 23:20 год. 30.03.2018, що вказує на те, що працівниками поліції було порушено двогодинний строк на проведення огляду водія для виявлення достовірного стану алкогольного сп'яніння.

Крім цього працівниками медичної установи не було надано ОСОБА_2 для ознайомлення сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на його вимогу, тому він відмовився від проходження огляду в медичному закладі, але від здачі біологічних матеріалів не відмолювався.

Суд, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, та свідків, вважає, що в діях ОСОБА_2М відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з цих підстав провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з такого.

Так, у судовому засіданні допитаний як свідок поліцейський ОСОБА_1 ГУНП в Сумській області сержант поліції ОСОБА_3 показав, що в період з 08:00 год. 30.03.2018 до 08:00 год. 01.04.2018 спільно з поліцейським лейтенантом поліції ОСОБА_4 здійснювали несення служби в складі ГРПП ОСОБА_1 Приблизно о 22:00 год. по вул. Європейській біля магазину «Аврора» в м. Середина-Буда Сумської області було виявлено порушення п.9.2 «Водій повинен подати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку» та п.19.1 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла» Правил дорожнього руху України. При бесіді з водієм, громадянином ОСОБА_2, останній поводив себе зухвало, відмовився надати посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. ОСОБА_2 намагався скористатися телефоном в перевернутому стані, а саме натискаючи на екран телефону замість кнопок, що і здавалось ненормальним для адекватного поводження людини. З дій ОСОБА_2 було помітно, що він має чіткі ознаки алкогольного спяніння. Із-за такої поведінки правопорушника для надання допомоги було викликано працівника поліції ОСОБА_5, який знаходився в складі СОГ ОСОБА_1

ОСОБА_2 було запропоновано проїхати до ОСОБА_1 ЦРЛ з метою проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного спяніння. При прибутті до ОСОБА_1 ЦРЛ ОСОБА_2 знову почав поводити себе неадекватно, будь-які документи надавати відмовлявся, проходити освідування відмовився в присутності двох свідків. Прохань про здачу біологічного середовища в ОСОБА_1 ЦРЛ не надходило.

Працівник ОСОБА_1 ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 в судовому засіданні надав покази аналогічні показам свідка ОСОБА_3 Додатково повідомив, що саме ним складався протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 На запитання судді чому ним було здійснено доповнення до протоколу вже після вручення копії протоколу правопорушнику повідомив, що в нього відсутній досвід, а тому допустив таку помилку.

Крім цього у судовому засіданні, будучи допитаний як свідок ОСОБА_5 показав, що в період з 08:00 год. 30.03.2018 до 08:00 год. 01.04.2018 він був на службі в складі слідчо-оперативної групи ОСОБА_1 ГУНП. У нічний час, який саме точно не памятає він був направлений черговим по ОСОБА_1 ГУНП до супермаркету «Аврора», так як була необхідна допомога наряду ГРПП. Прибувши на місце, він побачив зупинений транспортний засіб HYUNDAI GETZ" д.н.з AН 5680 СХ, в якому водій даного т/з сидів за кермом. У салоні автомобіля окрім водія нікого не було. Працівники поліції розповіли, що водій знаходиться в пяному вигляді, відмовляється виходити з автомобіля та предявляти документи. Він почав спілкуватися через скло автомобіля, та під час спілкування помітив, що водій поводив себе неадекватно, так як по зовнішнім ознакам перебував в стані алкогольного спяніння. Він неодноразово пропонував вийти ОСОБА_2 на вулицю та показати документи, на прохання останній не реагував. Приблизно через 10 хвилин, відкривши наполовину вікно, правопорушник показав посвідчення водія. Через деякий час він вийшов з автомобіля на вулицю, за зовнішніми ознаками він перебував в стані алкогольного спяніння, так як було чути різкий запах алкоголю з порожнини роту. Потім на службовому автомобілі разом із нарядом прослідував до ОСОБА_1 ЦРЛ.

Суд критично ставиться до вищевказаних показів працівників поліції оскільки, аналізуючи дані покази, суд приходить до висновку, що вони не узгоджуються між собою та суперечать один одному. У вказаних показах працівники поліції постійно зазначали про неадекватну поведінку правопорушника, хоча так і не вказали в чому саме виражалася така неадекватна поведінка. Повідомляли, що правопорушник відмовився надавати посвідчення водія, хоча з показів ОСОБА_5 встановлено, що на місці зупинки правопорушник предявив посвідчення водія. Крім цього вказані показання працівників поліції повністю суперечать показам лікаря та свідків, які були присутні під час освідування в приміщенні ЦРЛ.

Так, в судовому засіданні, будучи допитаний як свідок ОСОБА_6 показав, що 30.03.2018 о 21.00 год. він проходив повз відділення швидкої допомоги ОСОБА_1 ЦРЛ Сумської області та побачив свого однокласника ОСОБА_2М, який попросив його бути свідком під час проведення його огляду на стан алкогольного сп'яніння, на що ОСОБА_6 погодився. У приміщенні відділення швидкої допомоги ОСОБА_2 на прохання працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння відмовився, не заперечував проти відбору у нього аналізів крові, на що йому було відмовлено, вів себе спокійно та толерантно. Після вказаних дій працівниками поліції було складено протокол відносно ОСОБА_2 Також ОСОБА_6 повідомив суд, що при спілкуванні з ОСОБА_2 він не виявив запаху алкоголю з порожнини рота та й за іншими ознаками, на його думку, ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного спяніння.

Вказані покази повністю підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_7, який був допитай в судовому засіданні, останній повідомив, що він працює фельдшером у ОСОБА_1 ЦРЛ, 30.03.2018 він перебував у добовому чергуванні, приблизно о 23:00 год. прибули працівники поліції з громадянином ОСОБА_2 для проходження освідування на стан алкогольного спяніння останнього. Вказує, що ОСОБА_2 вів себе спокійно та адекватно, на прохання працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння відмовився, не заперечував проти відбору у нього аналізів крові, на що йому було відмовлено, причину такої відмови не повідомив. Також вказав, що особисто спілкувався з ОСОБА_2, жодного запаху алкоголю з порожнини рота останнього він не відчував. На його думку ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного спяніння.

Будучи допитаний як свідок черговий лікар ОСОБА_8 повідомила, що 30.03.2018 приблизно о 23.00 год. вона проводила освідування громадянина

ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння. Останній поводив себе адекватно, зовнішніх ознак стану алкогольного спяніння не було. Після того, як ОСОБА_2 відмовився від проходження освідування на стан алкогольного спяніння, то самостійно запропонував здати кров. Чому це не було зроблено ОСОБА_8 пояснити не змогла.

Аналізуючи вказані покази свідків суд приходить до висновку, що вказані пояснення є правдивими та змістовними, а також у повній мірі спростовують доводи працівників поліції щодо перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння та щодо неадекватної поведінки останнього.

Суд особливу увагу звертає на той факт, що ОСОБА_2 як діями працівників поліції так і діями працівників ОСОБА_1 ЦРЛ був позбавлений законного права довести свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Оскільки, маючи повне право відмовитися від проходження освідування на стан алкогольного спяніння, що ним і було зроблено, так як не був впевнений у справності препарату Алконт, він для більш чіткого та точного встановлення результату, а саме дійсності перебування чи не перебування його у стані алкогольного спяніння, попросив відібрати біологічні зразки, але йому було відмовлено.

Крім цього свідки чітко вказали, що кожний з них спілкувався з ОСОБА_2 і вони не відчули запах алкоголю з порожнини рота останнього, на який постійно вказували працівники поліції.

Крім показань свідків, відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, повністю підтверджуються іншими письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 522353 від 30.03.2018, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

Аналізуючи даний протокол суд враховує таке.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом "HYUNDAI GETZ" д.н.з AН 5680 СХ по вул. Європейська біля будинку №17 в

м. Середина-Буда Сумської області з явними ознаками алкогольного спяніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Хоча в самому протоколі дані свідків не зазначені, крім того в судовому засіданні встановлено, що свідки, які б були присутні в момент зупинки та до моменту доставки ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ЦРЛ Сумської області, відсутні.

Як встановлено в судовому засіданні з показів понятих та лікаря, які були допитані як свідки, дані, які зазначені в протоколі щодо зовнішнього вигляду правопорушника, не відповідають дійсності.

Крім цього, з другого примірника протоколу про адміністративне правопорушення, який був вручений правопорушнику відразу після складання протоколу та долучений останнім в судовому засіданні до матеріалів справи було встановлено, що в першому примірнику після складання протоколу працівники поліції внесли додаткові відомості до тексту протоколу, а саме у розділі «До протоколу додається» дописали диск з відеозаписом і таким чином змінили зміст протоколу після його складання, що є недопустимим.

Дані факти повністю підтверджують свідчення правопорушника про допущені порушення чинного законодавства працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому суд визнає недопустимим доказом вказаний прокол.

- диск з відеозаписом, здійсненим з відеореєстратора та нагрудної відеокамери. Оглядом відеозаписів встановлено, що працівники поліції намагалися знайти правопорушника, запитуючи у пересічних громадян про можливе місце його перебування, що ставить під сумнів обєктивність та неупередженість працівників поліції при виявленні вказаного правопорушення та подальшого складання відповідного протоколу. Відеозапис повністю спростовує показання працівників поліції щодо неадекватної поведінки правопорушника та навпаки повністю підтверджує правдивість показів інших свідків, оскільки на відео зображено, що ОСОБА_2 має чітку ходу, охайний зовнішній вигляд та спокійно поводиться у спілкуванні не тільки з працівниками поліції, а й з іншими особами.

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного спяніння від 30.03.2018, в якому зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження освідування. У вказаному висновку також зазначено, що особу направлено на огляд 23.03.2018 о 22 год. 46., що, як встановлено судовим розглядом, не відповідає дійсності. Оскільки згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння, яке долучено до матеріалів справи, встановлено, що

ОСОБА_2 був направлений на огляд 30.03.2018 о 22 год. 46 хв., а не 23.03.2018 Також згідно з копією журналу обліку проведення оглядів на стан алкогольного спяніння в ОСОБА_1 ЦРЛ встановлено, що огляд ОСОБА_2 проводився 30.03.2018.

Крім цього, як встановлено під час судового розгляду з вищевказаних показань свідків, ОСОБА_2 не відмовлявся проходити освідування, а навпаки намагався це зробити шляхом здачі біологічного матеріалу для проведення лабораторної діагности з метою уточнення наявних речовин впливу, але без будь-яких причин був позбавлений такої можливості. Тому суд, враховуючи встановленні факти, визнає недопустимим доказом вищевказаний висновок.

- актом медичного огляду на стан алкогольного спяніння №11 від 30.03.2018, який також повністю спростовує показання працівників поліції щодо перебування

ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння. Так як після огляду ОСОБА_2 черговим лікарем у даному акті зазначено, що мовна здатність правопорушника не порушена, запах алкоголю з порожнини рота не виявився. Даним актом підтверджено, що ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного , законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Склад адміністративного правопорушення визначається наявністю обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення слід встановити, які саме з перелічених у ч. 1 ст. 130 КУпАП України дій були вчинені.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що в протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи не міститься жодних доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи наведене, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Середино-Будський районний суд Сумської області.

Суддя Ч.М. Теміров