АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/901/18 Справа № 201/5308/18 Головуючий у 1 й інстанції - Гончаренко В. М. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2-ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди-ОСОБА_6., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 21 квітня 2018 року о 09 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «БМВ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Аеропортівська - Запорізьке шосе- вул. Трудових резервів в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не виконавши вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який слідував по головній дорозі по вул. Запорізьке шосе та повертав ліворуч у напрямку вул. Стартова в м. Дніпрі, після чого, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль «Мітсубісі» здійснив перекидання. Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункт 16.11, вимоги дорожнього знаку 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнала пасажир автомобіля «Мітсубісі» ОСОБА_4

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 352 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для її оскарження, а постанову скасувати як незаконну і необґрунтовану, та ухвалити нову постанову, якою закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилається на те, що постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2018 року його апеляційна скарга була повернута для усунення недоліків, отже строк для подання апеляційної скарги у встановлений законом строк він вважає пропущеним з поважних причин.

Вважає, що суд не надав належної оцінки та не прийняв до уваги те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 174004 від 11 травня 2018 року відсутній його підпис та не вказано понятих, які б підтверджували його відмову від підпису протоколу, а на схемі дорожньо-транспортної пригоди не зазначено місце зіткнення, що є грубим порушенням положень КУпАП та його права на захист.

Також протокол складений через 21 день після дорожньо-транспортної пригоди, що є прямим порушенням ст. 254 КУпАП і відповідно протокол є неналежним доказом.

Крім того, суд у постанові зазначив, що він не з'явився на запрошення до УПП в Дніпропетровській області, про що зроблений відповідний запис у протоколі і тому невручення йому протоколу не порушує його права, однак суд не зазначив, чим підтверджується його виклик до УПП в Дніпропетровській області та взагалі чим передбачений такий виклик.

Більш того, суд не дав належної оцінки тому, що саме водій автомобілю «Міцубісі» при початку руху не впевнився в безпеці свого маневру та порушив п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з'явився, надав відповідні повноваження захиснику для захисту його прав та інтересів.

Захисник підтримала доводи апеляційної скарги, просила їх задовольнити.

В суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_4 та інший учасник дорожньо-транспортної пригоди-ОСОБА_6., просили залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги клопотання ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв'язку з поважними причинами пропуску строку підлягають задоволенню, оскільки відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у встановлений десятиденний строк, але вона була рішенням суду апеляційної інстанції повернута останньому.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього, а також фототаблицею до неї, відеозаписом події, письмовими поясненнями потерпілої, іншого учасника пригоди.

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в суді апеляційної інстанції стороною захисту не було спростовано висновки суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності складення протоколу не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах провадження є підтвердження того, що ОСОБА_2 викликався для складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.п.31,32), однак для його складання не з'явився, що не свідчить про порушення його права на захист.

Підписання протоколу свідками можливо відповідно до ст.256 КУаАП лише у разі їх наявності. Підписання протоколу понятими не передбачено положеннями ст.256 КУаАП.

Щодо не встановлення місця зіткнення та відсутності такої позначки у схемі дорожньо-транспортної пригоди, то такі посилання захисника в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено, що обставини дорожньо-траспорної пригоди зафіксовані на відеозапису, яким повністю підтверджується те, що водій ОСОБА_2 не надав переваги у русі іншому водію, що призвело до зіткнення автомобілів.

Отже, неповноти судового розгляду під час апеляційного перегляду не встановлено.

Судом першої інстанції обґрунтовано надано оцінку схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, яка є невід'ємним додатком до протоколу огляду та узгоджується з іншими доказами у справі, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Також судом першої інстанції детально проаналізовано та надано оцінку складанню протоколу про адміністративне правопорушення через певний проміжок часу після дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року.

Зміни до ст.254 КУпАП щодо строку складення протоколу про адміністративне правопорушення набрали чинності 29.04.2018, тобто після події правопорушення, що мала місце 21.04.2018 року, а тому не можуть бути застосовані у цьому разі. Крім того, обрахування строку для складання протоколу починається з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_2 запрошувався завчасно для складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак для його складання не з'явився, підстави визнати його недопустимим відсутні .

Доводи апеляційної скарги щодо порушення водієм автомобілю «Міцубісі» п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху України, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, не заслуговують на увагу, оскільки водій ОСОБА_6 мав право на першочергове перетинання перехрестя, оскільки слідував по головній дорозі, тоді як водій ОСОБА_2 виїжджав на головну дорогу із другорядної, а тому мав надати перевагу у русі.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, строк для подання апеляційної скарги на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2018 року - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко