КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1454/2018
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушеннящодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

закрито у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Як встановлено постановою судді, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 19.09.2018 о 08:07 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Mitsubishi Lanzer д/з НОМЕР_4 по б-ру Перова, при виїзді на перехрестя з пр. Маяковського в м. Києві, порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі автомобілю Mazda CX9 д/з НОМЕР_3 (водій ОСОБА_3.), який рухався з правого боку в крайній правій смузі по пр. Ватутіна в м. Києві, та скоїв з ним зіткнення, що призвело до пошкодження вищевказаних транспортних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_3 -адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2018. Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2018 - скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, визначене ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вимог поданої скарги, апелянт посилається на те, що винесена постанова є незаконною, оскільки вона винесена з численними порушеннями норм законодавства.

Зокрема, як зазначає апелянт, суддею було порушено ст. 277-2 КУпАП, а саме, як вбачається з матеріалів справи, автомобіль НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, було пошкоджено внаслідок ДТП у зв'язку з чим, по даній справі він є потерпілою особою, однак йому не було направлено повістки про виклик в судове засідання, і такими діями суд позбавив потерпілого можливості захистити свої права в суді, надати докази та пояснення по ДТП, що сталася 19.09.2018.

Крім того, апелянт вказує на те, що висновок суду про закриття провадження у справі є безпідставним, оскільки, як убачається з матеріалів справи, в результаті ДТП було завдано пошкодження автомобілю потерпілого, що не оспорюється порушником та встановлено судом, а що стосується факту порушення ПДР, як зазначає апелянт, то при винесенні постанови суд першої інстанції, посилаючись на пункт 16.8 ПДР вказав, що ОСОБА_2 не допустив порушення, оскільки рухався на зелений сигнал світлофора, а також зазначав, що такі обставини підтверджені наявними в справі доказами, що насправді не відповідає дійсності, так як аналіз матеріалів справи вказує на відсутність будь-яких доказів, які б підтвердили, що ОСОБА_2 розпочав рух на перехрестя саме на зелений сигнал світлофора, і в матеріалах справи відсутні будь-які фото чи відео матеріали на підтвердження даної обставини, а в даному випадку суд взяв за основу лише пояснення самого порушника за відсутності документального підтвердження його слів.

Також апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було враховано при розгляді справи та винесенні постанови факт наявності в момент ДТП затору, і даний факт не заперечувався і порушником при розгляді справи та складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку апелянта, пункт 16.4 ПДР вказує на те, що за обставин, що склалися ОСОБА_2 не вправі був виїжджати на перехрестя та своїми діями він порушив вищевказаний пункт, а суд першої інстанції неналежним чином дослідив докази, що у свою чергу призвело до винесення незаконної постанови.

Що стосується пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2018, то як вказує адвокат, оскаржувана постанова була винесена без повідомлення потерпілого та його представника, а про наявність вказаної постанови вони дізнались лише 08.11.2018 із веб - порталу «Судова влада України» та цього ж дня ним був направлений адвокатський запит на отримання копії матеріалів по справі та копії оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану постанову без змін; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, оскільки, враховуючи обставини, наведені у скарзі, цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_4, вони не можуть бути визнані обґрунтованими та служити законними підставами для скасування постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на таке.

Зокрема, як прямо зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 340321 від 19.09.2018 року, який було складено щодо ОСОБА_2, останній керуючи т/з Mitsubishi Lanzer днз НОМЕР_4 по вул. Перова, при виїзді на перехрестя з вул. Маяковського в м. Києві, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався з правого боку в крайній правій смузі по вул. Ватутіна та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, дослідивши пояснення водіїв - учасників ДТП, матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі схему місця ДТП, суддя, яка розглядала справу дійшла обґрунтованого висновку про те, що водієм ОСОБА_2 не було допущено порушень вимог ПДР, які призвели до ДТП, оскільки згідно з вимогами п. 16.12 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується останньому, обов'язок водія нерейкового транспортного засобу надати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, на перехресті рівнозначних доріг, стосується лише випадків проїзду нерегульованих перехресть.

Як встановлено в судовому засіданні, перехрестя на якому відбулася дорожньо-транспортна пригода є регульованим, оскільки воно обладнане світлофорами, сигналами яких визначається черговість проїзду.

Крім того, як встановлено судом, водій ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяє рух, їхав у наміченому напрямку та повинен був закінчити проїзд перехрестя.

У цьому випадку, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній постанові, водій автомобіля Mazda CX-9 д/з НОМЕР_5, незалежно від сигналу світлофора на виїзді, відповідно до положень п. 16.5 Правил дорожнього руху, був зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, у даному випадку автомобілю Mitsubishi Lanzer д/з НОМЕР_4, що завершував рух через перехрестя.

Таким чином, приймаючи до уваги обставини дорожньо-транспортної пригоди, які були встановленні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана постанова судді від 18 жовтня 2018 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складуадміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки наведені в ній висновки ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, а саме рішення відповідає вимогам закону.

Що ж стосується доводів, наведених в апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, то вони не спростовують висновків, на підставі яких було прийняте оскаржуване судове рішення, оскільки власна оцінка апелянтом наявних у справі доказів, якими, на його думку, підтверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не може бути визнана такою, що відповідає вимогам ст. 252 цього Кодексу, а саме такою, що ґрунтується на доказах, які не викликають сумнівів у їх достовірності та об'єктивності.

При цьому, суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для скасування оскаржуваного судового рішення через позбавлення потерпілого можливості реалізації своїх прав у судовому засіданні, оскільки навіть якщо припустити що таке порушення мало місце, воно не призвело і не могло призвести до неповноти та необ'єктивності судового розгляду та незаконності судового рішення.

Більш того, під час апеляційного розгляду, а ні ОСОБА_3, а ні його представником, не було надано будь-яких доказів, які могли служити підставою для скасування оскаржуваної постанови та прийняття нової постанови.

За таких обставин, апеляційна скарга представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, а матеріали справи щодо останнього містять достатньо належних та допустимих доказів, які підтверджують його вину у вчиненні вказаного правопорушення, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити представнику ОСОБА_3 - адвокату ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2018 року, відповідно до якої провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складуадміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Броновицька О.В.