Справа № 367/7974/18 Головуючий в суді І інстанції - Оладько С.І.
Провадження № 33/824/1765/2018 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, непрацюючого, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 19.10.2018 року о 13 год. 25 хв. у смт. Гостомель по вул. Свято-Покровська, 73/2, він керував транспортним «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: тремтіння пальців рук, бліде обличчя, зіниці не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в яких він просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, змінити постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2018 року в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, обравши інший, більш м'який вид адміністративного стягнення передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу.

Свої вимоги мотивує тим, що копію оскаржуваної постанови отримав 28 листопада 2018 року. При цьому, зазначене рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд першої інстанції не з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що потягло за собою необґрунтоване та занадто суворе стягнення. Зокрема, місцевий суд не врахував конкретні обставини справи, дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, проживає разом із матір'ю пенсіонеркою, якій допомагає, оскільки не має батька, автомобіль є єдиним засобом його заробітку, позбавлення водійських прав призведе до погіршення матеріального становище сім'ї апелянта, неможливості забезпечувати матір, себе, утримувати квартиру та сплати штрафу в дохід держави, відсутність негативних наслідків від вчиненого адміністративного правопорушення, обставин, які обтяжують відповідальність.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги п.п.4, 6 ст.294 КУпАП, щодо строків апеляційного перегляду та необов'язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_3

Згідно з ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 отримав копію оскаржуваної постанови 28.11.2018 року.

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення ОСОБА_3 строку на подачу апеляційної скарги.

Викладені у постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200, 00 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, підтверджуються зібраними у справі доказами.

Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №200009 від 19.10.2018 року (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 19.10.2018 року (а.с.2), визнанням вини ОСОБА_3 у суді першої інстанції.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено стягнення для водіїв у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і для інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним та призначив ОСОБА_3 безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Враховуючи вищезазначене постанова Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 поновити строк на оскарження постанови Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від 22 листопада 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль