КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської областівід 22 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Згідно постанови, 04.08.2018 року о 20 год. 40 хв. в с. Семиполки Броварського району, на 53 км а/д Київ-Чернігів, ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1, не стежив за дорожньою обстановкою та виїжджаючи з АЗС, не надав переваги в русі скутеру «RMOW 150» б/н, який рухався по головній дорозі та здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 «б», 10.2 Правил Дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не оспорюючи фактичні обставини справи, просить скасувати оскаржувану постанову Броварського міськрайонного суду Київської областівід 22.10.2018 року та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови і зазначає, що накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції не врахував, що останній свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та навпаки заперечував свою винуватість у скоєному, не розкаявся та не відшкодував заподіяні збитки.

Також вказує, що в результаті вчинення адміністративного правопорушення йому були спричинені тілесні ушкодження та повністю знищено належний йому скутер «RMOW 150», тобто заподіяно моральну, фізичну та майнову шкоду.

Крім того, на переконання апелянта, суд не врахував, що адміністративним правопорушенням було заподіяно тілесні ушкодження пасажиру скутера - ОСОБА_1, який був госпіталізований з тілесними ушкодженнями до Броварської лікарні, де проходив лікування протягом одного місяця, тобто йому також було завдано моральну, фізичну та майнову шкоду.

Вважає, що накладене на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу, може стати причиною вчинення останнім інших дорожньо-транспортних пригод.

На вказане судове рішення ОСОБА_1 подав аналогічну за змістом апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови Броварського міськрайонного суду Київської областівід 22.10.2018 року відносно ОСОБА_3 та постановлення апеляційним судом нового рішення, яким матеріали справи за фактом даної дорожньо-транспортної пригоди направити до Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області для проведення додаткової перевірки щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що в результаті ДТП за участю ОСОБА_3 йому (ОСОБА_1.) заподіяно тілесні ушкодження, у зв'язку з чим він був госпіталізований до Броварської лікарні, де проходив лікування протягом одного місяця. Проте, ОСОБА_3 не відшкодував йому понесених витрат, а також завдану матеріальну та моральну шкоду.

Особа, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи апеляційним судом повідомлявся належним чином, про що є дані в матеріалах справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд вважає можливим розглянути справу без його участі, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суддя під час розгляду даної справи, дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та вірно встановив в оскаржуваній постанові, що ОСОБА_3 04.08.2018 року о 20 год. 40 хв. в с. Семиполки Броварського району, на 53 км а/д Київ-Чернігів, керуючи автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1, в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 10.2 ПДР України, не стежив за дорожньою обстановкою та виїжджаючи з АЗС не надав переваги скутеру «RMOW 150» б/н, який рухався по головній дорозі і здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Такий висновок суду є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №001733 від 21.08.2018 року (а.с. 3), протоколом огляду місця ДТП (а.с. 10-16), письмовими поясненнями учасників та свідків даної дорожньо-транспортної пригоди (9, 17, 18, 20) та рапортом інспектора УПП в м. Києві Проніна В.О. (а.с.19), а тому дії водія ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП і в апеляційних скаргах не оспорюється.

При цьому, суддею були повно та об'єктивно з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, адміністративне стягнення накладено у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, а зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

За приписами статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною другою статті 30 КУпАП встановлено, що позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданих апеляційних скарг, вважаю, що доводи викладені у скарзі ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_3 занадто м'якого адміністративного стягнення є безпідставними, оскільки приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП та обґрунтовано визначив вид і розмір адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини, а інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції в цій частині і давали підстави для накладення на ОСОБА_3 більш суворого адміністративного стягнення в апеляційній скарзі не наведено.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про передачу матеріалів справи відносно ОСОБА_3 до Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області для вирішення питання щодо наявності в діях останнього ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 04.08.2018 року за участю автомобіля «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1та скутера «RMOW 150» б/н, він (ОСОБА_1.) отримав тілесні ушкодження, апеляційний суд не приймає до уваги та вважає, що підстави для направлення матеріалів даної справи до органу досудового розслідування відсутні, оскільки матеріали справи не містять, а апелянтом не надано будь-яких об'єктивних і достовірних даних на підтвердження факту отримання ним тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього, згідно наявної у справі заяви на ім'я начальника Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області від 20.08.2018 року за підписом ОСОБА_1 (а.с. 7), останній відмовився від проходження СМЕ на встановлення ступеню тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, оскільки вважав їх незначними, а тому відсутні підстави вважати, що в даному порушенні ОСОБА_3 вимог п.п. 2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху України наявні ознаки кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду справи не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, а тому постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської областівід 22 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційних скаргах, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської областівід 22 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень - без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/1243/2018 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.