справа № 274/3448/18
провадження № 3/0274/1179/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2018 року м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, прокурора Висоцької О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДФС у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, працюючу спеціалістом в Гришковецькій селищній раді, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягалась, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, що надійшов в суд 10.07.18, ОСОБА_1, будучи у період з 25.11.2015 по даний час, депутатом Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, відповідно до п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", без поважних причин, вчасно, не подала декларацію особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, а подала її лише 23.03.18, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному визнала повністю.

Прокурор Висоцька О.В. просить спочатку в повному обсязі дослідити всі обставини справи та встановити чи містять діяння вчинені ОСОБА_1 ознаки та склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та лише після цього закрити провадження у справі. Також, ОСОБА_2 зазначила, що згідно листа від 22.05.2017 р. № 223-943/0/4-17 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією", якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до субєктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Дослідивши обставини та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та прокурора Висоцьку О.В., суд приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом сьомим частини першої ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення, не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Частиною третьою ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Що передбачено узагальненим науково-консультативним висновком Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року.

Як вбачається з долучених до протоколу матеріалів, ще 16 квітня 2018 року працівникам правоохоронних органів було відомо про несвоєчасність подання декларації ОСОБА_1 Посилання працівника УЗЕ про те, що фактичним моментом виявлення правопорушення є дата складання адміністративного протоколу суперечить наданим ним же доказам, тривалість виконання своїх обов'язків працівниками правоохоронних органів не може слугувати причиною несвоєчасності притягнення особи до відповідальності.

Враховуючи наявність у справі доказів про те, що виявлення правопорушення відбулось як мінімум 16.04.2018 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справ про адміністративні правопорушення строків, передбаченого ст. 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 38, 172-6, 221, 247, 268, 276, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв'язку з закінченням на момент її розгляду строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.М.Вдовиченко