Провадження № 3/127/4578/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., за участю захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_2 17.07.2018 року о 04 год. 40 хв. в смт. Стрижавка по вул. 40-річчя Перемоги 10, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки «Honda Acura», д.н.з. НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, зіниці очей не реагують на світло. Водій від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в КП ВОНД «Соціотерапія».

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав та суду пояснив, що відносно нього на місці зупинки транспортного засобу було складено протокол за ст. 130 КУпАП, оскільки у працівників поліції виникла підозра, що він перебуває в стані спяніння. Під час зупинки він працівникам поліції повідомив, що він наркотичні речовини не вживав та в стані спяніння не перебуває, проте його пояснень не слухали та на його вимогу не надали жодних підтверджуючих документів.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 вказав на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено саме за відмову від проходження медогляду та не доведено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані спяніння, також він не був відсторонений від керування транспортним засобом, протокол відносно ОСОБА_2 складено без залучення двох свідків, як передбачено законодавством, під час відмови особи від проходження медичного огляду не були залучені свідки. Враховуючи такі обставини, просив закрити провадження у справі в звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, п. 2.5.Правил дорожнього руху, вказує на те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З матеріалів справи вбачається, щовина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №408905 від 17.07.2018 року, рапортом поліцейського, висновком КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 17.07.2018 року та довідкою поліції.

Відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду підтверджена матеріалами справи, а саме: висновком КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 17.07.2018 року, в якому наявний підпис ОСОБА_2 про ознайомлення з результатами огляду, тобто погодження з ним.

Крім того, рапортом поліцейського роти №2 БУПП у Вінницькій області ОСОБА_3 підтверджена обставина, що ОСОБА_2 було дійсно відсторонено від керування транспортним засобом.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_2 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2, не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками наркотичного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що ОСОБА_2 не працює, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника та не позбавить можливості останньої належним чином забезпечувати свою родину.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя