АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/1723/18Суддя 1 інстанції Бутенко М. В.
Номер провадження 33/774/171/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

31 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 дня у м.Кривому Розі, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.121 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 місяці.

При обставинах, зазначених в постанові, ОСОБА_2 29. 03. 2018 о 05:30 год., двигався по автодорозі М 04, 152 км, керував автомобілем DAE CF 85.410 д. н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом н.з. НОМЕР_2, який мав технічні несправності, а саме: було пошкоджено протектор шини колеса, що оголювало корд. Правопорушення скоєне повторно протягом року та підпадає під дію ч. 4 ст. 121 КУпАП, вимоги якої передбачають підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою статті 121 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова підлягає скасуванню, оскільки суд, визнаючи його винним, виніс її не об'єктивно, необґрунтовано, без встановлення всіх обставин справи.

Вважає, що протокол щодо нього складено помилково, так як відсутня сама подія адміністративного правопорушення, але ці обставини залишились поза увагою суду. При цьому акцентує увагу на тому, що 29. 03. 2018 він керував транспортним засобом DAE CF 85.410 д. н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом н.з. НОМЕР_2, та під час руху пробилося колесо й він його поміняв на запасне і обережно їхав до станції з ремонту автомобілів, при цьому діяв у відповідності до вимог ПДР, тому вважає що дії працівників поліції, які звинуватили його у порушенні правил експлуатації транспортного засобу, є неправомірними, а судом, при винесенні рішення, ці обставини безпідставно не враховано.

Також, на думку ОСОБА_2, суд необґрунтовано, без достатніх доказів, дійшов висновку про повторність порушень з його боку, передбачених ст.121 КУпАП, оскільки не врахував те, що перша постанова щодо нього працівниками поліції складена незаконно й на теперішній час оскаржується в суді.

Окрім того, вважає, що судом порушено його право на безпосередню участь у розгляді справи, оскільки жодного повідомлення про дату та час розгляду справи він не отримував, навіть навідувався до суду, але йому повідомили, що справа до суду не надходила, тому у нього не було можливості надати пояснення з приводу складеного протоколу.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим та в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, надана правильна оцінка в контексті положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 102699 від 29 березня 2018 року, складеним уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП, згідно, якому 29.03.2018 о 05.30 годин водій ОСОБА_2 на автодорозі М 04, 152 км, керував автомобілем DAE CF 85.410 д. н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом н.з. НОМЕР_2, який мав технічні несправності, а саме: було пошкоджено протектор шини колеса, що оголювало корд. Правопорушення скоєне повторно протягом року та підпадає під дію ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Згідно з рапортом інспектора роти №5 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3, 29.03.2018 о 05.30 годин на посту «Криничанський», що на атодорозі М 04, 152 км було зупинено автомобіль DAE CF 85.410 д. н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом н.з. НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_2, транспортний засіб мав технічні несправності.

З постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 грудня 2017 року, видно, що ОСОБА_2 за керування технічно несправним транспортним засобом був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. (а.с.1, 2, 3).

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав сумніватись у їх допустимості та достовірності, та вважає ці докази достатніми для доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що протокол щодо нього складено помилково, оскільки відсутня сама подія адміністративного правопорушення, суд розцінює як необґрунтовані, адже він сам під час апеляційного розгляду вказані в протоколі обставини не заперечував, зокрема і сам факт несправності транспортного засобу.

Доводи скарги про те, що суд необґрунтовано дійшов висновку про повторність порушень з його боку, передбачених ст.121 КУпАП, спростовуються наявною в матеріалах справи постановоювід 05 грудня 2017 року про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с.3).

Щодо доводів ОСОБА_2 про порушення судом права на його безпосередню участь у розгляді справи, то вони також є необґрунтованими.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення видно, що під час його складання ОСОБА_2 був повідомлений про розгляд адміністративної справи 26 квітня 2018 року о 09.00 годині Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджено його особистим підписом (а.с.1).

Окрім того, з матеріалів справи слідує, що суд двічі, у звязку з неявкою ОСОБА_2, призначав судовий розгляд - 31 травня 2018 року та 26 червня 2018 року, що підтверджено повідомленнями про виклик в судове засідання на зазначені дати (а.с.7, 9, 10-12).

Наведене спростовує доводи ОСОБА_2 про неналежне його повідомлення, оскільки суд, шляхом надіслання поштою повідомлення про виклик в судове засідання на адресу вказану в протоколі намагався належним чином повідомити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про день і час розгляду справи, а неявка ОСОБА_2 на виклики до суду свідчить про його неналежну зацікавленість у розгляді справи.

Отже, обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 121 КУпАП знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, інших доказів, які б наведені обставини спростовували не надано, та у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним цього правопорушення, поза розумним сумнівом.

Разом з цим, суд вважає за можливе апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, винести нову постанову, якою звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням виходячи з такого.

Згідно ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Положення цієї статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом'якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Окрім того, відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

З урахуванням наведеного, та за умови, що порушення ПДР, яке допущене ОСОБА_2 хоча формально і містить ознаки складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП України, однак, виходячи з його фактичних обставин, й з урахуванням відомостей щодо особи ОСОБА_2, та того, що за своїм характером та наслідками вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, тому є малозначним.

Вищенаведене дає підстави звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, у відповідності до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, з закриттям провадження по справі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року - задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2018 року, якою ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі закрити, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко