ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В., прокурора Масалова П.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління захисту економіки в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює бухгалтером КУ «Запорізька міська лікарня № 10», що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Колишній головний спеціаліст відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя ОСОБА_1, будучи згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП субєктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2018 року по 01.04.2018 року декларацію особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, подала її несвоєчасно, лише 04.04.2018 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила суду, що нею вживалися всі заходи щодо своєчасного подання декларації у строки передбачені законом, проте від незалежних від неї причин вона не змогла вчасно подати декларацію.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак корупційного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши правопорушника, прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вона підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 293 від 30.10.2018 року, копією повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1; копією повідомлення Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 7262/08 від 06.04.2018 про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1; витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо послідовності дій, які вчинила ОСОБА_1; відповіддю наданою на запит про надання інформації Шевченківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відносно ОСОБА_1; посадовою інструкцією головного спеціаліста відділу обслуговування громадян управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя від 01.09.2015року; копією про надання інформації щодо функціювання Реєстру в штатному режимі № 07-530 від 27.04.2018 року; копією відомостей з публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування; копією декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування ОСОБА_1 (після звільнення).

Частина перша статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вперше, позитивно характеризується, займає іншу посаду, та те, що її діями не завдано значних збитків суспільним інтересам, у зв'язку з чим враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши останню від адміністративної відповідальності та оголосити усне зауваження у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Ісмаїлов проти Росії" від 6 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄКПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

На підставі ст. 22 КУпАП, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, яке оголосити йому в даному судовому засіданні.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В.Геєць