Справа № 199/4709/18
ПОСТАНОВА

іменем України

01.08.2018

місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 10.04.1999року народження, громадянки України, студентки, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 23.05.2018, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, слідує, що 23.05.2018 о 05:00 годині по вул. Каруни, 131-м у місті Дніпрі водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Toyota Rav4», н.з. АЕ5050ЕХ, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат 0,73%о, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1, будучи своєчасно сповіщеною про місце і час судового розгляду справи, до суду не зявилася, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляла, а тому, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа розглянута за її відсутності.

Дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частинами 2 і 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п.п. 3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи на стан спяніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Проте, в порушення зазначених вимог вищевказаного Порядку та Інструкцій, матеріали справи містять суперечності щодо найменування спеціального технічного засобу, який був використаний при огляді водія ОСОБА_1 на стан спяніння.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення такий огляд був проведений за допомогою приладу «Драгер». В той же час відповідно до акту огляду на стан спяніння та роздруківки на папері показників спеціального технічного засобу слідує, що було використано прилад Alkotest 6820.

В Україні у відповідності до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/6174 від 19.09.2017, чинного до 19.09.2018, має право використовуватися засіб вимірювальної техніки газоаналізатор Alkotest 6820, який відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013.

Таким чином, працівник поліції при описі обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення зазначив назву спеціального технічного засобу, яка відрізняється як від назви, зазначеної в роздруківці такого приладу замість Alkotest 6820 зазначив «Драгер», так і від назви засобу вимірювальної техніки, який проходив повірку у відповідності до вимог Методики повірки МПУ 066/05-2013 Alkotest 6820.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вищевказані рішення ЄСПЛ, які, згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», обовязкові і для працівників Національної поліції, як вказано вище протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом по справі, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, має суттєві протиріччя з актом огляду на стан спяніння та роздруківкою до нього в частині зазначення назви приладу, який був використаний працівником поліції для встановлення стану спяніння водія. Відповідно протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом у справі, а суд позбавлений можливості самостійно встановлювати нові обставини справі, не зазначені в цьому протоколі, які погіршують стан особи, яка притягається до відповідальності.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку поданняапеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В.Дяченко