Красилівський районний суд Хмельницької області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 677/1062/18
П О С Т А Н О В А

07.08.2018 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Боголюбова Л.М. з участю секретаря Кондратюк О.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, Прокурора Войтова С.В.,розглянувши матеріали справи, що надійшли від управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_3, депутата Севрюківської сільської ради, за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №176 від 17.07.2018 року ОСОБА_1, будучи депутатом Севрюківської сільської ради VII скликання Красилівського району Хмельницької області, на підставі протоколу першої організаційної сесії Севрюківської сільської ради VII скликання від 09.11.2015 року, будучи відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб»єктом на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, без поважних причин подала 12.06.2018 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі Декларація) за 2016 рік, 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 176-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та пояснила, що вона не мала змоги особисто подати деклараці, оскільки не має персонального комп»ютера, просила це зробити секретаря сільської ради, яка декларацію не подала, тому вона просила інших осіб подати декларації про її доходи, тому пропустила строки подачі декларацій.

Заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, вивчивши письмові докази у справі, прихожу до висновку про повну доведеність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В розясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, зазначено, що субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, за змістом ч.1 ст.172-6 КУпАП обовязковою ознакою субєктивної сторони неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов»язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування депутат Севрюківської сільської ради VII скликання ОСОБА_1 подала декларацію за 2016 лише 12.06.2018 року о 13 год. 47 хв., хоча мала подати до 01.05.2017року та за 2017 рік лише 12.06.2018 року о 13 год.37 хв. хоча с мала подати до 01.04.2018року, тобто несвоєчасно.

Вина ОСОБА_1 належним чином підтверджена: протоколом про адміністративне правопорушення від 17.07.2018 р., в якому зокрема безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1, в яких остання свою вину визнала ; роздруківкою (прінт-сканом) з Єдиного державного реєстру декларацій, де відображена дата подання декларації ОСОБА_1; копією самої декларації ОСОБА_1.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. На підставі наведеного вина правопорушниці ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172 -6 КУпАП є доведеною.

При накладенні на особу стягнення, суддя відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, виключно позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставин, що обтяжують відповідальність встановлено не було.

Згідно статті 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо; якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених; до основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України, ставка якого становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (352.40 грн.).

Керуючись ст.36, ч.1 ст.172-6, ст.ст. 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятдесяти одного неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить - 867 грн. (вісімсот шістдесять сім грн.), який стягнути в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок (отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейства України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Красилівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя ОСОБА_2