Тернопільський апеляційний суд
Справа № 594/1032/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2018року Суддя Тернопільський апеляційний суд Сарновський В. Я. , з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та його захисника Безпалка І.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою особи ОСОБА_2 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2 30 серпня 2018 року біля 11 год. 00 хв. за місцем проживання дружини ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_4, а саме виражався нецензурною лайкою та погрожував їй, в результаті чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю потерпілої ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану постанову, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що судове рішення є безпідставним і необґрунтованим, оскільки ґрунтується на не підтверджених іншими доказами показах потерпілої. Стверджує, що не мав умислу чинити психологічне або фізичне насилля щодо потерпілої. В с.Бабинці Борщівського району прибув з метою домовитись з потерпілою, щоб взяти їхнього спільного малолітнього сина для проведення медичного обстеження, однак потерпіла категорично відмовила, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні відео записом, який долучений до матеріалів справи. Жодних погроз на адресу потерпілої не звучало, що вона й сама підтвердила в судовому засіданні. А також жодних нецензурних слів в присутності дитини він не висловлював. Твердження потерпілої про неодноразове насилля над нею під час спільного проживання, спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою Синьківської сільської ради Заліщицького району. Також, судом не вказано жодних доказів, якими спростовуються його покази в судовому засіданні і додані до матеріалів справи докази. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений без достатніх доказів його вини.

В запереченні на апеляційну скаргу потерпіла ОСОБА_4 просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін. Розгляд апеляційної скарги просить проводити без її участі.

Заслухавши апелянта та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав і пояснили, що потерпіла зацікавлена у притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності з метою використання цього факту при розгляді питань його участі у вихованні їх сина, а тому самі лише її показання не можуть бути достатніми, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд не дотримався вимог закону, не встановив обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_2

Як вбачається з оскаржуваної постанови, висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.09.2018 року серія ГР №025566 та письмових поясненнях потерпілої ОСОБА_4, які вона підтвердила в ході судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи підрозділом поліції в ході перевірки заяви ОСОБА_5 не було здобуто жодних інших доказів та об'єктивних даних на підтвердження показань потерпілої, до протоколу про адміністративне правопорушення їх не додано і в ході судового розгляду таких не встановлено.

Висновок суду про доведеність складу правопорушення в діях ОСОБА_2 обґрунтований лише показаннями потерпілої в суді, які узгоджуються з її письмовими поясненнями при складанні протоколу і заявою до відділу поліції про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності та складеного на їх підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, без належної оцінки судом залишено те, що показання ОСОБА_2 в судовому засіданні також є послідовними, оскільки узгоджуються з його письмовими поясненнями при складанні цього протоколу відносно нього, а саме, що дізнавшись про потребу їх сина в лікуванні він 30 серпня 2018 року приїхав додому до потерпілої щоби поїхати з ним у лікарню, однак остання на це не погодилась і не дозволила спілкуватися із сином. Він сказав, що звернеться до органу опіки, але жодних погроз і нецензурної лайки відносно ОСОБА_4 не висловлював.

На підтвердження цих обставин ОСОБА_2 надав суду довідку Синьківської АЗПСМ про необхідність обстеження його сина у відповідних медичних спеціалістів та додані до цієї довідки фото, довідку районної поліклініки про перебування дитини на диспансерному обліку, позитивну характеристику на себе, ОСОБА_2, по місцю проживання та письмову інформацію Синьківської сільської ради про відсутність скарг на прояви з його боку домашнього насильства впродовж усього часу проживання на території цієї ради.

Вказаним доказам, якими ОСОБА_2 підтверджував причини свого приїзду до потерпілої, суд не дав жодної оцінки.

Також, суд безпідставно не взяв до уваги наданий стороною захисту відеозапис розмови ОСОБА_2 і потерпілої в присутності їх сина, в ході якої жодних погроз ОСОБА_2 не висловлював, хоча у заяві до відділу поліції від 31 серпня 2018 року потерпіла стверджувала, що він погрожує їй саме в присутності дитини. Вказаним суперечностям суд не дав належної оцінки.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що в даному випадку склад адміністративного правопорушення, не доведений сукупністю належних і допустимих доказів, які би давали достатні підстави для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_2 у його вчиненні.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є не обґрунтованою і не відповідає вимогам ст. ст. 245, 280 КУпАП, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження в цій справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2018 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В. Я. Сарновський