П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2018 р. Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Карабак Л.Г., розглянувши адміністративну справу відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №162391 від 29 листопада 2018 року: у м.Києві на вул. Юності, 4, водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом Jeep Grand Cherokee номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду відмовився.

В судове засідання ОСОБА_1, не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, заяв та клопотань не подавав і тому суддя розглядає справу на його відсутність.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, суд, розглядаючи справу, виходить з того, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов'язана доводити свою невинуватість.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, тобто недоведеність вини є безумовною підставою для прийняття рішення про невинуватість особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Протокол відносно ОСОБА_1, складений за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт керування транспортним засобом, наявність об'єктивних ознак алкогольного сп'яніння, відмова від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Оцінивши в сукупності докази у справі, вивчивши її матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність закриття справи у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Як передбачено ч.ч. 2, 3, 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103, результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп'яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп'яніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Так, порядок має алгоритм та послідовність, проте в матеріалах справи не міститься направлення водія на огляд на стан сп'яніння, даних про використання алкотестера. Крім того, з відеозапису події, який додано до протоколу убачається, що водієві взагалі не було належним чином запропоновано пройти відповідний огляд, не роз'яснено його права та обов'язки, не зафіксовано об'єктивних ознак сп'яніння.

Як встановлено п.п.6,7 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

На відео зафіксовано, що працівники поліції, виявили особу, що спала або втратила свідомість в лежачому положенні, на пасажирському сидінні мікроавтобуса, який стоїть на узбіччі. Далі події розвивалися так, що встановити обставини та кваліфікувати дії осіб, які потрапили в кадр неможливо. Працівники поліції розбили вікно автомобіля, витягнули особу, що знаходилася на пасажирському сидінні, яка можливо спала, або втратила свідомість, яка було обшукана, закована у кайданки, до неї викликалася швидка допомога. Взагалі події які відображені на відео не несуть доказового навантаження щодо справи, працівники поліції в кадрі гучно наголошують на тому, що особа втратила свідомість та потребує медичної допомоги. Невиправдана надмірність впливу на особу, яка не пручалася поліцейській вимозі свідчить про те, що особа була штучно виключена з процесу, дотримання її прав в таких умовах ускладнено.

В порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не свідчить про доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Спростовує вину ОСОБА_1 і той факт, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Крім того, в порушення приписів ст. 256 КУпАП, у протоколі суть правопорушення викладена незрозуміло, ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить відповідальності на керування транспортним засобом без освітлення у темний час доби.

Вищезазначені істотні порушення під час провадження у справі про адміністративне правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не дають достатніх та законних підстав для встановлення даних про винуватість ОСОБА_1 . у інкримінованому йому правопорушенні.

Таким чином, об'єктивних, належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі не зібрано, у зв'язку з чим суддя приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. На підставі вищезазначеного справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 130, 245, 247, 251-252, 256, 266, 268, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно: ОСОБА_1, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя