3/758/5398/18 Категорія 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

за ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2018 року о 02 год. 20 хв., ОСОБА_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей реагують на світло, керував автомобілем Шевроле д.н. НОМЕР_1 на вул. Набережно - Хрещатицька, в м. Києві. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_1, відмовився.

Чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До суду ОСОБА_1, не з'явився. Узв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення , передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу у його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається , в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об»єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суд вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП доведена повністю та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1). Письмовими поясненнями свідків (а.с. 2), відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_1, відмовився від проходження огляду.

Аналізуючи докази по справі у їх сукупності, в діях ОСОБА_1, є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка на протязі року двічі піддавалась адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, що при накладенні стягнення враховується особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1, стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такі вид адміністративних стягнень, передбачені санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП на думку суду, зможуть виховати правопорушника та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Окрім цього, оскільки суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст. ст. 40-1, ч. 3 ст. 130, 291, 294, 307, 308 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тис. вісімсот) грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на десять років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя П. Л. Отвіновський