Справа № 222/968/18
Провадження № 3/222/457/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року смт. Нікольське

Суддя Володарського районного суду Донецької області Вайновська О.Є., при секретарі Гранкіній О.В., за участю прокурора Яруша Р.Ф., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого директором КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч.1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2017 року ОСОБА_1, будучи директором КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, а отже субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією згідно п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи в робочому кабінеті КП «Комсервіс», що знаходиться за адресою: Донецька область, Нікольський район, смт. Нікольське, вулиця Свободи, 95, діючи в порушення вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не повідомив Нікольську селищну раду Нікольського району Донецької області та НАЗК про наявний реальний конфлікт інтересів під час видання та підписання наказу КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради №2/2 від 29.12.2017 року, після чого вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видав та підписав вищевказаний наказ, яким призначив та визначив розмір премії працівниками підприємства, в тому числі і собі, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

30.03.2018 року ОСОБА_1, будучи директором КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області, а отже субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією згідно п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи в робочому кабінеті КП «Комсервіс», що знаходиться за адресою: Донецька область, Нікольський район, смт. Нікольське, вулиця Свободи, 95, діючи в порушення вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи про наявну суперечність між приватними інтересами та його службовими повноваженнями, не повідомив Нікольську селищну раду Нікольського району Донецької області та НАЗК про наявний реальний конфлікт інтересів під час видання та підписання наказу КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області №1/2 від 30.03.2018 року, після чого вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме видав та підписав вищевказаний наказ, яким призначив та визначив розмір премії працівниками підприємства, в тому числі і собі, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень повязаних з корупцією не визнав, пояснив, що він, будучи депутатом Нікольської селищної ради та директором КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради, із положеннями законодавства в сфері запобігання корупції ознайомлений не був, лише в деяких випадках йому, як депутату, секретар селищної ради ОСОБА_2 розяснювала про те, що його участь у голосуванні під час сесії може утворювати конфлікт інтересів, після чого він відмовлявся від вчинення таких дій про що складав заяву. Крім того, додав, що перед виданням наказу про преміювання, він мав телефонну розмову з головним бухгалтером Нікольської селищної ради ОСОБА_3, яка на його питання, чи може він нараховувати собі премію, відповіла згодою. Про конфлікт інтересів голову селищної ради та НАЗК не повідомляв, а коли зрозумів, що діяв в умовах реального конфлікту інтересів, повернув грошові кошти в розмірі своє премії на рахунок комунального підприємства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали, додані до протоколів, враховуючи думку прокурора, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУПАП, з наступних підстав.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 є субєктом корупційних правопорушень відповідно до пп. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджується рішенням Володарської селищної ради Володарського району Донецької області від 18.02.2016 року №VII/3-52 «Про створення комунального підприємства «Комсервіс».

Згідно Статуту КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради, керівник підприємства призначається Органом управління (Нікольська селищна рада) з часу державної реєстрації підприємства із подальшим укладанням з ним контракту, який укладає селищний голова. Керівник підприємства є підзвітний Органу управління відповідно до ст.78 Господарського Кодексу України. Рішення, що стосуються соціально-економічних питань діяльності підприємства, виробляються та приймаються Органом управління.

29.12.2017 року директор КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради ОСОБА_1 видав наказ №2/2 «Про преміювання» за підсумками роботи у 2017 році та результатами фінансово-господарської діяльності підприємства, яким преміював штатних працівників КП «Комсервіс», в тому числі і директора підприємства.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона працює на посаді головного бухгалтера Нікольської селищної ради. Дійсно їй телефонував директор КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради ОСОБА_1 з питанням чи в праві він нараховувати собі премію, на що вона відповіла, що має, але порядок нарахування вони не обговорювали.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона, будучи бухгалтером КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради, була свідком телефонної розмови директора КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради ОСОБА_1 та головного бухгалтера Нікольської селищної ради ОСОБА_4, в ході якої остання підтвердила, що ОСОБА_1 може нараховувати собі премію після чого і був виданий наказ про преміювання.

Крім того, встановлено, що наказом директора КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради ОСОБА_1 від 30.03.2018 року №1/2 «Про преміювання» за успішне виконання планових завдань, за сумлінну працю та у звязку з відзначенням професійного свята (День працівників житлово-комунального господарства та побутового обслуговування населення України), премійовано працівників КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради, а саме бухгалтера ОСОБА_5 та директора ОСОБА_1.

При цьому, під час видання наказів №2/2 від 29.12.2017 року «Про преміювання» за підсумками роботи у 2017 році та результатами фінансово-господарської діяльності підприємства, №1/2 від 30.03.2018 року «Про преміювання» за успішне виконання планових завдань, за сумлінну працю та у звязку з відзначенням професійного свята (День працівників житлово-комунального господарства та побутового обслуговування населення України), директор КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради ОСОБА_1 про наявність у нього реального конфлікту інтересів селищного голову Нікольської селищної ради та НАЗК не повідомляв, вчинив дії (видав накази про преміювання директора) в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про запобігання корупції», особам, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та повязані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобовязані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Пунктом 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що приватний інтерес це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень (п.11 ч.1 ст.1 вищевказаного Закону).

Крім того, згідно п.5 ч.3 ст. 61 Закону України «Про запобігання корупції», посадові та службові особи юридичних осіб, інші особи, які виконують роботу та перебувають з юридичними особами у трудових відносинах, зобовязані невідкладно інформувати посадову особу, відповідальну за запобігання корупції у діяльності юридичної особи, керівника юридичної особи або засновників (учасників) юридичної особи про виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.

Відповідальність за частинами 1, 2 ст.172-7 КУпАП настає за умови неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Як пояснював під час розгляду справи ОСОБА_1, йому відомо, що відповідальною особою у сфері запобігання корупції Нікольської селищної ради є її секретар Молонова О.В., саме вона неодноразово під час сесії, де він брав участь як депутат, розяснювала депутатам про конфлікт інтересів та порядок повідомлення у разі його виникнення.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується самим ОСОБА_1, що під час виникнення у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів складанням та виданням наказів №2/2 від 29.12.2017 року та №1/2 від 30.03.2018 року про преміювання, в тому числі директора КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради, він про наявність конфлікту інтересів Орган управління очолюваного ним комунального підприємства Нікольську селищну раду, в особі селищного голови, не повідомляв, за розясненнями до відповідальної у сфері запобігання корупції особи не звертався.

Враховуючи вищевикладене, вважаю встановленим, що ОСОБА_1, будучи директором КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради, діючи всупереч вищевказаних норм ЗУ «Про запобігання корупції», незважаючи на наявність реального конфлікту між приватними інтересами та службовими повноваженнями, не повідомив про наявність реального конфлікту інтересів Нікольську селищну раду та НАЗК, та особисто видав накази про преміювання себе як директора КП «Комсервіс» Нікольської селищної ради, надавши їм юридичної сили.

Таким чином, оцінивши відповідно до ст.252 КУпАП наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених частинами 1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більше серйозне правопорушення з числа вчинених.

Призначаючи ОСОБА_1 міру стягнення відповідно до положень статей 33, 34, 280 КУпАП, суддя враховує обставини справи, характер вчинених ним правопорушень, ступінь його вини та дані про його особу.

Так, беручи до уваги, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, негативних характеристик немає, вважаю за можливе застосувати до нього адмінстягнення в межах санкцій передбачених частинами 1, 2 ст.172-7 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави за кожне правопорушення окремо та остаточно призначити стягнення у вигляді штрафу на користь держави, що є достатньою, справедливою та необхідною мірою відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім цього, на підставі ст.40-1 КУпАП, враховуючи, що суддею винесено постанову про призначення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 36, 40-1, 279, 280, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та підставі ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 /триста пятдесят дві/ гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою відносно якої її винесено або її захисником шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.Є. Вайновська