Провадження № 3/761/9591/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кіпчарський О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, працюючої на посаді прокурора Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

до Шевченківського районного суду м. Києва з Національного агентства з питань запобігання корупції надійшли матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення №44-03/293/18, вбачається, що такий було складено 28.11.2018 року головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Лещишин М.М.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що ОСОБА_1, будучи відповідно до п.п. «е» ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно та без поважних причин не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, яку зобов'язана була подати до 00.00 год. 01.04.2018 року, подала її лише 06.04.2018 року, тобто вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечила, пояснила, що вона подала декларацію ще 21.03.2018 року, оскільки після заповнення такої натиснула кнопку «Подати декларацію». Причини, чому така не потрапила до реєстру їй не відомо, оскільки всі необхідні від неї дії вона вчинила. Згодом, 06.04.2018 року її інформували, що її декларація відсутня у реєстрі, а тому вона подала її цього дня повторно.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки остання мала достатньо часу для подання декларації та перевірку стану успішності її подання, завчасно була інформована про необхідність подання декларації до 01.04.2018 року, свого обов'язку не виконала без поважних на те причин. Звертає увагу, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, повністю підтверджується наявними у справі доказами, підстав для закриття провадження не має.

Суддя, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП, з огляду на таке.

ОСОБА_1 обіймала станом на 31.12.2017 року та продовжує обіймати до цього часу посаду прокурора Київської місцевої прокуратури №10 м. Києва , тобто в силу п.п. «е» ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, що пов'язане з корупцією.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п.п. «е» ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, за формою, що визначається Національним агентством.

Як вбачається із даних послідовності дій користувача, які вчинила ОСОБА_1 в системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або осіб місцевого самоврядування, за період з 01.01.2018 року по 07.04.2018 року, остання вчинила відповідні дії в реєстрі щодо подання щорічної електронної декларації за 2017 рік в період березня 2018 року, зокрема 21.03.2018 року о 11 годині 20 хвилин нею дійсно натиснуто кнопку «Подати декларацію», однак подання декларації не підтверджено електронним цифровим підписом.

Наступна дія вчинена в реєстрі ОСОБА_1 06.04.2018 року, зокрема така декларація подана нею повторно.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП, суддя повинен всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішувати справу в точній відповідності з законом.

За вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України.

Із суб'єктивної сторони дане правопорушення характеризується виною у формі прямого чи непрямого умислу.

Як вже було зазначено, пояснення ОСОБА_1 щодо своєчасного заповнення та подання електронної декларації 21.03.2018 року повністю підтверджуються даними послідовності дій користувача, які вчинила ОСОБА_1 в системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або осіб місцевого самоврядування, за період з 01.01.2018 року по 07.04.2018 року.

Так, остання вчинила відповідні дії в реєстрі щодо подання щорічної електронної декларації за 2017 рік в період березня 2018 року, зокрема 21.03.2018 року о 11 годині 20 хвилин нею натиснуто кнопку «Подати декларацію».

Відомості про причини, чому декларація ОСОБА_1 не була відображена в реєстрі відсутні, як і будь-які інші відомості про наявність помилок в такій декларації.

Неналежне спрацювання та/або зчитування електронного цифрового підпису не може ставитись у вину ОСОБА_1, оскільки таке фактично не залежить від її волі та дій, а останньою було вжито усі необхідні та передбачені законом заходи до виконання обов'язку щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік у встановлений законом строк, тобто до 01 квітня 2018 року.

Окрему увагу суддя звертає на норму ст. 62 ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази, які б дозволяли поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст. 1,9, 122-4, 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О.М. Кіпчарський