Дата документу Справа № 334/5702/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/163/18
Єдиний унікальний № 334/5702/18 Головуючий в 1-й інстанції - Гнатюк О.М.
Категорія - ст.472 МК України Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуГріпас Ю.О., за участю представника Запорізької митниці ДФС - Ковальок О.А., представника особи, стосовно якої закрито провадження адвоката Панченка С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Запорізької митниці ДФС - Гереги К.М., діючої на підставі довіреності від 25.01.2018, на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_5,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 5 листопада 2018 року провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України стосовно ОСОБА_5, громадянина Туреччини, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, закрито в зв'язку з відсутністю події і складу порушення.

Згідно з матеріалами справи, 19.06.2018 Запорізькою митницею ДФС відносно ОСОБА_5 складено протокол про порушення митних правил № 0227/11200/18 за ознаками, передбаченими ст.472 МК України.

Згідно вказаного протоколу 19.06.2018, об 11 год. 50 хвилин в міжнародний аеропорт Запоріжжя літаком авіарейсу № 1469 «Стамбул - Запоріжжя» прибув громадянин Туреччини ОСОБА_5.

ОСОБА_5 був доставлений з літака мікроавтобусом до будівлі, на другому поверсі якого розташована VІР зала. При собі вказаний громадянин мав лише ручну поклажу - сумку.

Під час оформлення у митному відношенні ОСОБА_5 був опитаний посадовою особою Запорізької митниці ДФС щодо наявності у нього предметів, які підлягають письмовому декларуванню, наявності предметів, які заборонені або обмежені до ввезення в Україну, та двічі - щодо наявності у нього валютних коштів. ОСОБА_5 повідомив, що не має предметів, які підлягають письмовому декларуванню, не має предметів, які підлягають письмовому декларуванню, не має предметів, які заборонені та обмежені до ввезення в Україну, та двічі відповів, що зовсім не має валютних коштів. При проведенні митного контролю ОСОБА_5 було запропоновано відкрити його сумку. При митному огляді в зеленій сумці ОСОБА_5 були виявлені три пачки доларів (30 000 доларів США), які були перев'язані гумками, і знаходилися поверх його особистих речей. Дана валюта не була заявлена за встановленою формою письмово, а ні усно. Дозвільних банківських документів на ввезення валюти ОСОБА_5 надано не було. Вказані валютні цінності гр. ОСОБА_5 знаходились без ознак приховування.

Таким чином, ОСОБА_5 не заявив за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, предмети, які підлягають обов'язковому декларуванню при переміщені через митний кордон України.

Предмети, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, а саме валютні цінності -18 387 доларів США (484 111 грн. по курсу НБУ станом на 19.06.2018, тимчасово вилучені та 20.06.2018 внесені на рахунок Запорізької митниці ДФС за квитанцією від 20.06.2018 № 4. Валюта установленій нормі для усного декларування у розмірі 10 000 євро, а саме 11613 доларів США по курсу НБУ на 19.06.2018 повернута ОСОБА_5.

Дослідивши обставини справи суддя місцевого суду дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення було складено із грубим порушенням права на захист ОСОБА_5, а за таких обставин суд був позбавлений можливості відповідно до вимог ст.ст.256, 257 КУпАП вирішити справу в межах протоколу.

В апеляційній скарзі представник Запорізької митниці ДФС - Герега К.М., посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови через неповноту, з'ясування усіх обставин справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, зазначає, що ОСОБА_5 роз'яснювались його права, зокрема і щодо перекладача. В ролі перекладача під час оформлення справи про порушення митних правил виступав знайомий ОСОБА_5 - громадянин Туреччини ОСОБА_7. На думку апелянта висновки судді місцевого суду щодо порушення права на захист ОСОБА_5 є необґрунтованими, відтак є необґрунтованими висновки щодо відсутності складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. На підставі викладеного, просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_5 визнати винуватим у порушенні митних правил, передбачених ст.472 МК України та накласти адміністративне стягнення, передбачене ст.472 МК України. Судові витрати стягнути з ОСОБА_5.

Заслухавши в судовому засіданні представника Запорізької митниці Ковальок О.А., яка підтримала апеляційну скаргу і наполягала на її задоволенні в повному обсязі; захисника, який просив у задоволенні скарги відмовити, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга представника Запорізької митниці ДФС - Гереги К.М., задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи.

При розгляді справи про порушення митних правил стосовно громадянина Туреччини ОСОБА_5 вказані вимоги закону суддею місцевого суду були дотримані і висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України є обґрунтованим та відповідає матеріалам справи.

Так, відповідно до диспозиції ст. 472 МК України адміністративна відповідальність за даною нормою наступає в разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З матеріалів даної справи вбачається, що прибувши в міжнародний аеропорт Запоріжжя літаком авіарейсу № 1469 «Стамбул - Запоріжжя» прибув громадянин Туреччини ОСОБА_5, який був доставлений з літака мікроавтобусом до будівлі, на другому поверсі якого розташована VІР зала.

З пояснень, наданих під час апеляційного розгляду, у тому числі і свідка Золотухіна В.В., встановлено в приміщенні VІР залу міжнародного аеропорту Запоріжжя відсутнє розмежування на «зелений» та «червоний» коридор митного контролю, що ставить під сумнів встановлення моменту, з якого особа повинна розуміти, що вона знаходиться під митним контролем, та яким чином, вона обирає той чи інший порядок митного контролю.

Якщо особа прибуває та покидає територію літака, вона повинна розуміти з якого моменту у неї з'являється обов'язок обрати порядок проходження митного контролю. Таким чином, вимагаючи від особи виконання певних вимог, необхідно щоб вона розуміла, які саме вимоги вона повинна виконати, та коли саме наступає цей обов'язок.

В даному випадку, громадянин Туреччини ОСОБА_5 був позбавлений можливості обрати той чи інший порядок проходження митного контролю, за відсутності належного оформлення зони митного контролю та забезпечення його права на зрозумілій йому мові роз'яснення його прав та обов'язків під час митного оформлення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об'єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про порушення митних правил №0227/11200/18 від 19.06.2018 року, дав цим обставинам належну правову оцінку та, приймаючи рішення про закриття провадження стосовно громадянина Туреччини ОСОБА_5, дійшов правильного висновку про те, що були порушені права на захист особи у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки встановлено, що особа не була детально проінформована зрозумілою для нього мовою про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього, а тому і не знала від чого захищатись, тому прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Відповідно до ст.503 МК України перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил. Перекладач зобов'язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил.

Як перекладач може виступати посадова особа органу доходів і зборів.

З матеріалів справи вбачається, що громадянин Туреччини ОСОБА_5, не володіє ані українською, ані російською мовами.

З пояснень старшого державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Запоріжжя-аеропорт» Запорізької митниці ДФС Золотухіна В.В. наданих суду апеляційної інстанції, вбачається, що дійсно громадянин Туреччини ОСОБА_5 не розумів ні російську, ні українську мову, тому ним було запропоновано громадянину Туреччини ОСОБА_7 виступити в якості перекладача. Разом з тим, громадянин Туреччини ОСОБА_7 розумів тільки російську мову, а протокол був складений українською мовою, тому інспектор сам одночасно перекладав текст протоколу на російську мову.

Згідно положень ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки судді першої інстанції стосовно порушення права на захист, яке виразилося у відсутності перекладача з турецької під час оформлення протоколу, є обґрунтованими та узгоджуються з вимогами КУпАП, а також з практикою Європейського суду з прав людини та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки неповне розуміння передбачених законом прав та змісту документів, які складались працівниками митниці та вимог нормативних актів, свідчать про те, що він детально не був проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього, а тому і не знав від чого йому захищатись.

Отже, аналіз доводів наведених в оскаржуваній постанові про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, є обґрунтованим, а доводи викладені в апеляційній скарзі представника Запорізької митниці ДФС не спростовують висновків суду та будь-яких інших доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_5 у порушенні ним цих митних правил в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищевикладене, постанова судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2018 року про закриття провадження у справі про притягнення громадянина Туреччини ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.472 МК України є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі представника Запорізької митниці ДФС, відсутні.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 294 КУпАП, ст.ст. 486, 489, 529 МК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника Запорізької митниці ДФС - Гереги К.М., діючої на підставі довіреності від 25.01.2018 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року, якою закрито провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ст.472МК України стосовно ОСОБА_5, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Гріпас Ю.О.