ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Переверзєвої Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, який народився 24 липня 1968 року в м. Бар Вінницької області, зареєстрований та проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, не працюючий, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17 листопада 2018 року о 22 год. 50 хв. по вулиці Європейська в м. Бар Вінницької області, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2121", державний номерний знак АМ77АТ, в стані алкогольного спяніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14, де зазначено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Крім пояснень ОСОБА_1, суд бере до уваги докази, зібрані особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення - начальника СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ОБ № 069949, від 17 листопада 2018 року, в якому міститься запис ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 4);

- тестування до протоколу, серії ОБ № 069949, від 17 листопада 2018 року, проведеним за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 торгової марки "Drager", відповідно до якого концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 склала 1,42 % проміле (а.с. 3);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 145, складено КУ "Барська центральна районна лікарня" Вінницької області о 23 год. 20 хв. від 17 листопада 2018 року, відповідно до якого концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 склала 1,31 % проміле, проти чого останній не заперечував та проставив свій підпис у вказаному документі (а.с. 5);

- копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному реживі, від 17 листопада 2018 року (а.с. 7);

- рапорт начальника СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій ОСОБА_2 від 18 листопада 2018 року (а.с. 9).

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи усі обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поведінку ОСОБА_1 після його вчинення, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому його слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 гривні 40 копійок.

На підставі п. 2.9 (а) ПДР України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, частинами 1, 2 ст. 251, ч. 1 ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя