Справа №: 716/1124/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2018 року м. Заставна

Суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Стрілець Я.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Чернівецькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №440373 від 30.06.2018 року громадянин ОСОБА_1 30.06.2018 року о 11 год. 40 хв. на автодорозі Н-19 450 км., керував транспортним засобом марки BMW525 д/з ВО6677 АК із явними ознаками наркотичного спяніння, а саме широкі зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідала обстановці, сухість порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння водій відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що дійсно 30.06.2018 року був зупинений працівниками патрульної поліції. Оскільки довгий час перебував за кермом автомобіля, їхав вночі, очі в нього були червоні, сам виглядав втомленим. Однак ні спиртних напоїв ні наркотичних речовин він не вживав. Коли працівники поліції запропонували йому проїхати до лікарні, щоб пройти обстеження на виявлення стану наркотичного чи алкогольного спянніня він погодився. Однак, коли вони приїхали до лікарні там було багато людей і потрібно було трохи зачекати, щоб пройти медичне освідчення. Працівники поліції не захотіли чекати довго і сказали йому щоб він відмовився від проходження медичного освідчення, а також від дачі пояснень і за це йому нічого не буде. Заперечував щоб його було притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані наркотичного спянніння, оскільки це не відповідає дійсності.

Суд, заслухавши пояснення порушника, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАп завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колектив, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп»яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП України, п.п.6,7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС,МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, п.4,6,8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року (зі змінами), огляд на стан сп»яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, або лікарем закладу охорони здоров»я.

У разі відмови водія від проведення огляду у закладі охорони здоров»я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп»яніння та дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, належними та допустимими доказами відмови водія від проходження огляду на стан сп»яніння є засвідчення такого факту двома безсторонніми свідками, які повинні бути залучені поліцейським з метою фіксації відмови особи від проходження такого огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 30.06.2018 року, складеного відносно ОСОБА_1, свідки були залучені працівниками поліції відповідно до встановленої процедури для засвідчення факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння.

Враховуючи викладене, вважаю, що належних і допустимих доказів, яких вимагає закон для підтвердження факту відмови особи від проходження огляду на стан сп»яніння, а отже і висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що поставлене йому у вину, матеріали справи не містять, так як в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено в який медичний заклад направлявся порушник .

Також суд не приймає до уваги пояснення свідків, долучені до протоколу, з огляду на те, що обидва повторюють повністю один одного, тобто є абсолютно ідентичними. З чого суд робить висновок, що вони написані не добровільно свідками.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

За таких обставин, опираючись на принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вважається невинною доти, поки інше не буде доведено в установленому законом порядку, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження по даній справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 130, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 ч.1 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрілець Я.С.