КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/210/2018
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 листопада 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Як встановлено постановою судді, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 03.02.2018 о 22:00 год. ОСОБА_2 по вул. Суворова м. Сарни керував автомобілем «Інфініті», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 07.06.2018; скасувати зазначену постанову, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те що оскаржувана постанова постановлена при неповному дослідженні всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вважає апелянт, при розгляді справи суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.

Зокрема, як зазначається у скарзі, обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення БР № 257711 від 03.02.2018 не відповідають дійсним обставинам, його, ОСОБА_2, поясненням та поясненням свідків.

В порушення вимог ст. 268 КУпАП, справу було розглянуто без участі особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим суд позбавив його, ОСОБА_2, можливості реалізувати права, передбачені законом, зокрема, дати пояснення і подати докази, в тому числі заявити свідків по справі, які б могли підтвердити його невинуватість.

В оскаржуваній постанові суддя послався лише на протокол, при цьому не наведено посилань на інші докази, які начебто вказують на його провину в інкримінованому правопорушенні.

Посилаючись на ці та інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, в тому числі про те, що інспектори не запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, чим порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, апелянт робить висновок про те, що оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи, зібраним поясненням свідків, які були на місці події, його поясненням, а ґрунтується лише на протоколі, який складено з істотними порушеннями законодавства.

У зв'язку з цим, як вважає ОСОБА_2, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

По-перше, клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення було вирішено постановою судді Апеляційного суду м. Києва від 20 липня 2018 року, якою апелянту поновлено строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року, а тому суд апеляційної інстанції не має будь-яких підстав для повторного вирішення цього питання.

По-друге, що стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 257711 від 03 лютого 2018, який було складено щодо ОСОБА_2 та який за своїм змістом не суперечить вимогам ст. 256 КУпАП, вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у присутності яких ОСОБА_2, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Більш того, обставини наведені в протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків знайшли своє повне підтвердження під час перегляду в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який приєднаний до матеріалів справи.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не відповідає дійсності та складений з істотними порушеннями законодавства, а матеріали справи не містять в собі будь-яких доказів, які б підтверджували, як факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, так і факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не можуть бути визнані такими, що заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами, які були перевірені під час апеляційного розгляду.

Крім того, незважаючи на те, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки навіть якщо припустити, що суддею були порушенні вимоги ст. 268 КУпАП, ці порушення не призвели до неповного або необ'єктивного з'ясування фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення і прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, як безпідставно зазначається у скарзі.

Будь-яких інших порушень норм матеріального або процесуального права, на які звертається увага в апеляційній скарзі та які могли б служити підставою для скасування оскаржуваної постанови, судом апеляційної інстанції, за наслідками її розгляду, не встановлено.

За таких обставин, подана апеляційна скарга не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду цієї скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі щодо нього закрито, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Тітов М.Ю.