Провадження № 33/824/1269/2018 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, захисника Шевчука Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_3притягнуто до відповідальності за те, що він, 30.07.2018 о 09 годині 10 хвилин, в м. Києві на Деміївській площі 3, керував автомобілем «Тойота», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер», чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 указано на необґрунтованість та незаконність постанови судді. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, під час складання та підпису протоколу він не був присутнім у вказаному місці, окрім того, як вбачається з даного відеозапису, особа яка продуває «Драгер» є ОСОБА_5, а не він. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_3 поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Однак висновки судді про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП базуються на неповно досліджених доказах, що призвело до їх неналежної оцінки і погодитись із ними не можливо.

Так, за змістом ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що 30.07.2018р. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 приїхав до м. Київ по справам. За кермом автомобіля Тойота перебував він, а ОСОБА_5 перебував на пасажирському сидінні. Припаркувавши автомобіль в районі Деміївської площі, він пішов по справах, а ОСОБА_5 залишився в автомобілі його чекати. При цьому ключі від автомобіля та всі документи він залишив у автомобілі. Коли він повернувся на місце, де залишив автомобіль, то автомобіля на місці не було. Як пізніше йому стало відомо, автомобіль забрав знайомий ОСОБА_6, оскільки автомобіль був припаркований у недозволеному місці, а тому, щоб його не забрали на штраф майданчик, працівники поліції передали автомобіль ОСОБА_6, який відігнав його в інше місце.

Як вбачається з пояснень допитаного в суді свідка ОСОБА_5, останній указав, що автомобіль, в якому він перебував, був припаркований з порушенням ПДР України, та на підставі цього до нього підійшли працівники поліції. Підтвердив, що він надав працівникам поліції документи на ім»я ОСОБА_3, оскільки в нього будь - яких документів не було та що саме він проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», ОСОБА_3 разом з ним не було, оскільки останній відлучився.

Допитаний в судовому засіданнісвідок ОСОБА_6 показав, що він приїхав за викликом ОСОБА_5 на місце складання проколу про адміністративне правопорушення для того, щоб забрати автомобіль. Указав, що на місці складання протоколу були присутні працівники поліції та ОСОБА_5

Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського,особа, якій працівниками поліції було проведено огляд на стан алкогольного сп»яніння за своїм зовнішнім виглядом не схожа на ОСОБА_3

З метою підтвердження або спростування вказаних обставин до суду апеляційної інстанції були викликані працівники поліції, що складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 та відбирали пояснення у свідків, однак вони до суду не з»явились, про причини неявки не повідомили, будь - яких пояснень до суду не надіслали.

При цьому, відповідно до вимог ст. 251 ч. 2 КУпАП обов»язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини,висловленої у рішенні Суду «Карелін проти Російської Федерації», збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Таким чином, під час апеляційного розгляду не встановлено беззаперечних доказів того, що ОСОБА_3 30 липня 2018 року близько 09 години 10 хвилин в м. Києві на Деміївській площі, 3 керував автомобілем марки «Тойота» номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи положення ч.2 ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові місцевого суду, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Крім того, слід зазначити, що підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння визначені ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція). За змістом ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП та п.7 розділу І Інструкції, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Як вбачається із оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був присутній лише один свідок, іншого свідка не видно, та його не можливо ідентифікувати.

Також, суд звертає увагу на те, що прокол про адміністративне правопорушення серії БД № 186449 від 30.07.2018 складений до настання події правопорушення, що в свою чергу є порушенням вимог, передбачених ст.256 КУпАП.

Не врахування вказаних вище обставин призвело до ухвалення суддею не обґрунтованого рішення про визнання ОСОБА_3винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення, передбаченого санкцією цієї статті.

У зв'язку із викладеним, постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25жовтня2018 року щодо ОСОБА_3підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1.ч.1.ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька