Номер провадження: 33/785/1406/18
Номер справи місцевого суду: 496/2360/18
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі головуючого судді Дрішлюка А.І. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 липня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2018 року постановою судді Біляївського районного суду Одеської області Пендюри Л.О. громадянина ОСОБА_2 вирішено визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік (а.с. 21-22).

Не погоджуючись з вказаною постановою 23 липня 2018 року засобами поштового зв'язку ОСОБА_3 направив до суду апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, та є необґрунтованою. Тому апелянт просить скасувати постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 липня 2018 року та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 25-30).

В процесі розгляду справи витребувались засвідчені копії Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Додаток 4), складеного 04.06.2018 року відносно ОСОБА_3, а також дійсність та достовірність Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 102 (Додаток 3), складеного 04.06.2018 року о 23:29 год. відносно ОСОБА_3, копії якого знаходились в матеріалах справи.

Апелянт подав заяву про проведення розгляду апеляційної скарги в його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, копія якого знаходиться в матеріалах справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

На відеозапису на 1 хв. 30 сек. водій ОСОБА_3 визнає факт вживання алкоголю та відмовляється пройти медичне освідчення. В своїх письмових поясненнях, які приєднані до матеріалів справи, водій ОСОБА_3, також визнає факт вживання алкоголю - водки «Воздух» та факт керування транспортним засобом після цього (а.с. 8).

Згідно зі ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об'єктивною стороною даного правопорушення, яке інкримінувалось апелянту, в контексті цієї справи, була відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, наявність якої обумовлює в діях такого водія склад адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ст. 130 КУпАП. Оскільки ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), а відтак підлягав огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння у відповідності до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735 (надалі Інструкція) та п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України № 1103 від 17.12.2008 року (надалі Порядок). Медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння правопорушника в порядку, передбаченому Інструкцією, проведений не був у зв'язку з його відмовою від проходження такого огляду у присутності двох свідків, про що поліцейським СРПП № 3 Біляївського ВП ГУНП в Одеській області було складено протокол у відповідності до п. 8 Порядку. Суд першої інстанції правильно вказав, що винність ОСОБА_3 у вчиненні вказаного правопорушення повністю доведена матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 014362 від 04.06.2018 року, протоколом огляду та затримання транспорту № 4980 від 05.06.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які вказали, що ОСОБА_3 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а також відеозаписом з якого вбачається, що ОСОБА_3 керував мопедом, мав ознаки алкогольного сп'яніння і від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився. Таким чином, надання апелянтом відповідної медичної документації після складання протоколу та надання пояснень про відсутність у нього ознак алкогольного сп'яніння не мають правового значення, оскільки за факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння протокол не складався.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді районного суду в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_3 та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, які на його думку вказують на незаконність оскаржуваного рішення є безпідставними, а тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення, та погоджується з висновком судді районного суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вказує на необґрунтованість апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 липня 2018 року - відхилити.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 липня 2018 року- залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Одеської області

27.11.2018 року м. Одеса