АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

потерпілого - ОСОБА_2

захисника особи, яка притягується до відповідальності ? ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 24.05.2018, ?

В С Т А Н О В И В

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 24.05.2018 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення: за ст.122-4 КУпАП ? штраф в розмірі 15 (п?ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п?ятдесят п?ять) грн. 00 коп.; за ст.124 КУпАП ? штраф в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Згідно ч.2 ст.36 КупАП застосовано відносно ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду особа, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 24.05.2018 скасувати і винести нову, якою застосувати до ОСОБА_4 основне адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк від 10 до 15-ти діб з приєднанням додаткового стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк від 06 місяців до 01 року.

Обґрунтовуючи подане в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 посилається на те, що 24.05.2018 судом не було оголошено прийнятого рішення, в той час як згідно штрихкодової відмітки, постанова датується 04.06.2018, а копію постанови він отримав лише 05.06.2018, з огляду на що вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_2 вказує на те, що судом при накладенні на ОСОБА_4 адміністративного стягнення не було враховано, що останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння. Також. як зауважує апелянт, ОСОБА_4 намагався ввести суд в оману, надаючи неправдиві пояснення, не проявив каяття, заперечував свою винуватість, ДТП в чинив умисно, намагаючись здійснити наїзд на нього. Потерпілий переконаний, накладений на ОСОБА_4 захід адміністративного стягнення є занадно м?яким та таким, що не досягає законної мети адміністративного стягнення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4, 21.04.2018 приблизно о 19:30 год., керуючи автомобілем &q?ир;Honda Civic&qu'f;, д.н.з. НОМЕР_1, поблизу буд.6 по пр-ту Науки в м.Києві порушив вимоги п.10.1 ПДР України, а саме перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем &quщо;Volkswagen Passat&quon;, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів, після чого залишив місце ДТП.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи потерпілого ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, думку захисника особи, яка притягується до відповідальності ? адвоката ОСОБА_3, яка заперечила проти апеляційної скарги потерпілого та вважала оскаржувану постанову законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах заявлених апеляційних вимог та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційні вимоги потерпілого такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Суд переглядає судові рішення суду першої інстанції межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що ОСОБА_2 оскаржує постанову місцевого суду лише в частині призначеного ОСОБА_4 заходу адміністративного стягнення, встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення адміністративних правопорушень, доведеність вини ОСОБА_4 за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, учасниками провадження не оспорюються, а отже апеляційним судом відповідно до положень ст.294 КУпАП щодо меж апеляційного розгляду - не перевіряються, поза як ніким не ставляться під сумнів.

Натомість, щодо суті доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2, які в цілому зводяться до посилення міри відповідальності ОСОБА_4 за вчинення ним правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, то апеляційний суд вважає їх такими, що не ґрунтуються вимогам закону, зважаючи на слідуюче.

Відповідно до ч.2,3 ст.7 КпАП України, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.245 КпАП України, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_4 адміністративне стягнення за ст.ст.124, 122-4 КУпАП в межах санкцій зазначених норм закону, в постанові зазначив, що врахував дані про його особу, в тому числі те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, одружений та працевлаштований, та застосував з метою запобігання вчиненню ним нових правопорушень захід адміністративного стягнення з урахуванням положень ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Між тим, згідно правил ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Санкцією ст.122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів місця ДТП, до якого вони причетні у виді штрафу в розмірі 15 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від 30 до 40 год., або адміністративний арешт на строк від 10 до 15 діб.

Поряд з цим, ст.124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або ж позбавлення права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Отже, місцевий суд обрав до ОСОБА_4 захід адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення ним проступків, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, остаточно визначивши його в розмір, що передбачає санкція за більш серйозне правопорушення, тобто 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, згідно правил ст.294 КУпАП, яка передбачає перегляд постанов в апеляційному порядку, визначено, що у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Конструкція ст.24 КУпАП, яка визначає види адміністративних стягнень, є такою, яка визначає перелік адміністративних стягнень в наростаючому порядку в залежності від суворості міри відповідальності.

У відповідності до положень ст.24 КУпАП, адміністративний арешт є одним із найсуворіших видів адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, який застосовується лише у виняткових випадках.

За таких обставин, оскільки місцевим судом обрано для ОСОБА_4 захід адміністративного стягнення в межах санкцій положень закону, які ставляться в вину останньому, а саме у виді штрафу, яке згідно ст.24 КУпАП є менш суворим в порівнянні з адміністративним арештом, в той час як у відповідності до імперативних положень ч.9 ст.294 КУпАП в такому випадку суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями посилювати накладене місцевим судом адміністративне стягнення на правопорушника, то підстави для задоволення апеляційних вимог потерпілої сторони відсутні, у зв?язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ? задовольнити, прийнявши апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 24.05.2018, якою ОСОБА_4 визнано винним за ст.ст.122-4, 124 КУпАП та застосовано на підставі ч.2 ст.36 КупАП до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп., ? залишити без змін.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/2035/2018

Категорія: ст. 124, 122-4 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ПервушинаО.С.