Провадження № 3/522/6660/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року Приморський районний суд міста Одеси у складі :

головуючого судді Загороднюка В.І.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в Одеській області, стосовно громадянина: ОСОБА_1, 22.02.1977 р. н., місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів водій ОСОБА_1 05.07.2018 року о 06 годині 00 хвилини в м. Одеса, по вул. Успенська, 1, керував мопедом «JJ50QT-11» рама № 22РТ21В в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків. Результат 2,41 ‰. Від проходження огляду в медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 093872 від 05.07.2018 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про причини неявки не повідомив та не звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, чим позбавив можливості суд заслухати його пояснення по суті справи, у зв'язку з чим, згідно з ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які містяться у ній.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції.

Суд вважає, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 в частині порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, є винними та свідчать про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознакою: керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121,126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП України, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у формі штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 130, ст. ст. 9, 24, 33, 34, 35, 38, 221, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати на користь держави в сумі 352 гривні 40 копійок.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк предявлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя В.І.Загороднюк

31.07.2018