Справа № 445/1901/18
П О С Т А Н О В А
09 жовтня 2018 року суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М. В. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ємільчине Житомирської області, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ,солдата в/ч НОМЕР_1 ,

по ст. 172-11 ч.4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 54, солдат ОСОБА_1 05.10.2018.2018 року, з 14-00 год., в умовах особливого періоду, повторно протягом року не прибув на військову службу до військової частини НОМЕР_1 та був відсутній без поважних причин до 06.10.2018 року, чим вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст.172-11 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник свою вину визнав повністю за обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення.

Диспозицією ч.1 ст. 172-11 КУпАП встановлено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез"явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез"явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб.
Відповідно до ч.2 ст. 174-11 КУпАП, діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення.
Згідно до ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Визначення «особливого періоду» міститься в абзаці 11 статті 1 ЗУ «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
Мобілізація в Україні оголошувалась Указами Президента України від 17.03.2014 №303/2014, від 06.05.2014 №454/2014, від 21.07.2014 №607/2014 від 14.01.2015 №15/2015, а отже, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 1 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 20 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 6 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 02.10.2018 р. було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-11 КУпАП
Враховуючи наведене, також те, що адміністративне правопорушення вчинено 05.10.2018 р., тобто в час, коли особливий період не діяв, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-11 КУпАП, а саме нез"явлення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини до трьох діб.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 172-11 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 172-11 ч.2 , 280, 283, 287 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком 7 (сім) діб.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", стягнути з правопорушника 352,40 грн. судового збору на користь держави.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяця.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:М. В. Бакаїм