Справа № 206/5782/18
Провадження № 3/206/1959/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

28.12.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участю:

правопорушника: ОСОБА_1

захисника: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

03.10.2018 року о 00 годині 50 хвилин в м.Дніпро, вул.Липова, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, суду пояснив наступне. 03.10.2018 року йому зателефонував його товариш, та попросив забрати його на автомобілі, оскільки останній перебував в нетверезому стані. Під'їхавши до нього, його товариш сів до автомобіля. Починаючи рух, його зупинили працівники патрульної поліції, повідомили, що причиною зупинки стало, те що на автомобілі через сітку не було видно номерного знаку. Працівники патрульної поліції повідомили, що відносно нього буде винесена постанова за ч.6 ст.121 КУпАП. Після чого йому було виписано штраф за дане правопорушення. Зазначив, що після цього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, пояснив, що працівники патрульної поліції йому не пропонували пройти медичний огляд у встановленому законом порядку, та не вручали направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу. Зазначив, що він не керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення на місці зупинки свідків не було, та працівники патрульної поліції не відстороняли його від керування транспортним засобом. Просив закрити провадження по справі, у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник-адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що працівниками патрульної поліції порушено порядок проведення огляду на стан спяніння. Пояснив, що в рапорті, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, зазначено, що водія ОСОБА_1 відсторонили від керування транспортним засобом, що не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, просив звернути увагу на те, що 03.10.2018 року о 01 годині 25 хвилин на водія ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП, що і стало причиною зупинки останнього та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Однак, просив звернути увагу на те, що згідно протоколу про адміністравтивне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 було зупинено 03.10.2018 року о 00 годині 50 хвилин, а постанову про накладення адміністартивного стягнення було складено 03.10.2018 року о 01 годині 25 хвилин, що суперечить дійсним обставинам справи. Крім того, зазначив, що при перегляді в судовому засіданні відеозапису з нагрудних боді-камер працівників патрульної поліції, свідок ОСОБА_3, письмові пояснення якого містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, взагалі був відсутнім на вказаному відеозаписі. У зв'язку з чим, просив закрити провадження по справі оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням, та в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4, який є інспектором патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області та складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, суду пояснив наступне. 03.10.2018 року патрулюючи по вул.Семафорній (одак точної адреси він не пам'ятає) був помічений транспортний засіб, у якого номерний знак був закритий стороннім предметом, що і стало причиною зупинки вказаного автомобіля. Зазначив, що водію було роз'яснено причину його зупинки, при спілкуванні з ним були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, а саме почервоніння очей, зіниця очей не реагували на світло. Водію було запропоновано пройти медичний огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі, на що останній погодився, однак наполягав на тому, щоб поставити його транспортний засіб в гараж. Після того, як ОСОБА_1 поставив свій автомобіль до гаражу, останній сів до патрульної машини, та пояснив, що в нього не має часу проїхати до медичного закладу, тому направлення на огляд водія у медичному закладі складено не було.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що близько о 22-23 годині він їхав на своєму транспортному засобі, його зупинили працівники патрульної поліції. Пояснили, що у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, однак водій відмовляється пройти медичний огляд у встановленому законом порядку у медичному закладі, тому необхідно зафіксувати факт відмови у присутності двох свідків. Зазначив, що він не пам'ятає чи пропонували працівники патрульної поліції водію пройти медичний огляд у встановленому законом порядку у медичному закладі.

Вислухавши покази свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядкуогляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення одним із доказів про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП,

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обов"язкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного розвязання справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.3,4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №108380 від 03.10.2018 року вбачається , що інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №3 УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 зазначив ознаки наявності у ОСОБА_1 наркотичного сп'яніння, а саме почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, порушення мови. Але ознаки, які були зазначені поліцейським у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам п.3,4 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно п.7 Розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.8 Розділу 2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Судом встановлено, що зазначене направлення, в порушення вказаних норм Інструкції, відсутнє у матеріалах справи та не складалося працівниками поліції, незважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №108380 від 03.10.2018 року складений, у тому числі, у зв'язку з відмовою ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'янніня в медичному закладі.

Відповідно до статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п.1 Розділ ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395).

Судом встановлено, що працівник патрульної поліції не відсторонив водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Відповідно до п 6 Розділу ІХ вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що в його присутності та присутності іншого свідка ОСОБА_3, ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі для встановлення огляду на стан сп'яніння. Тобто, не є зрозумілим в присутності якого ще свідка ОСОБА_3 був присутнім при відмові водія ОСОБА_1 Крім того, вказаний свідок неодноразово викликався в судове засідання для надання пояснень по справі, однак до суду не з'явився.

Як вбачається із змісту відеозапису, що міститься на диску для лазерних систем зчитування інформації, який було долучено до протоколу про адміністративне правопорушення та який досліджено в судовому засіданні, працівник поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд для визначення стану наркотичного спяніння, на що ОСОБА_1 повідомляє, що такий огляд він проходити відмовляється. Окрім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився в присутності лише одного свідка ОСОБА_5, свідка ОСОБА_3 на відеозаписі взагалі не вбачається, що є грубим порушенням п.6 Розділу ІХ вказаної Інструкції. Всі вказані розбіжності у фактах, не можливо усунути в судовому засіданні, так, як відсутні повні дані щодо відеофіксації вказаних подій, до суду надано лише часткові файли, де не видно всього того, що відбувається.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях,усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Крім того, в порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі, не залучено свідків події. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушень

Керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко