Провадження № 3/761/9040/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Наталія Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Ради адвокатів Київської області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП України, громадянки:

ОСОБА_2, директора Міжнародного гуманітарного центру «Розрада» (вул. Софіївська, 23, оф. 12),-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 2018 року Уповноваженим Радою адвокатів Київської області щодо складення та підписання протоколів про адміністративне правопорушення членом Ради ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 03.09.2018 року адвокат ОСОБА_4 звернувся з адвокатським запитом до директора Міжнародного гуманітарного центру «Розрада» ОСОБА_2, в якому просив надати інформацію, необхідну для надання правової допомоги клієнту. Тобто кінцевим терміном надання відповіді було 07.09.2018 року. Як стверджує ОСОБА_4 на момент складання протоколу, остаточної відповіді на вказаний запит він не отримував, чим своїми діями ОСОБА_2 порушила ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та вчинила правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Разом з тим, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.10.2018 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 було направлено на доопрацювання.

19.11.2018 року адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП повернувся до суду із заявою про відсутність підстав для повернення справи, в якій зазначено, що у відповідності до ст. 256 КУпАП відомості про дату та місце народження, реєстрації особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вносяться у протокол, виключно у разі їх виявлення, при цьому, як вказано у даній заяв, в уповноваженої особи на складання даного протоколу відсутні правові підстави для отримання та самостійного виявлення таких відомостей про особу. Водночас, враховуючи ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ОСОБА_2 зобов'язана була надати відповідь на вказаний адвокатський запит не пізніше 5 робочих днів, з дня отримання такого запиту від 03.09.2018 року, а отже останнім днем строку для надання відповіді на адвокатський запит було 07.09.2018 року (п'ятниця), тобто часом вчинення правопорушення був наступний робочий день 10.09.208 року (понеділок).

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Разом тим, згідно відповіді, наданою Директором МГЦ «Розрада» ОСОБА_2 № 50 від 01.10.2018 року по суті складеного протоколу від 25.09.2018 року, МГЦ «Розрада» неодноразово надавала відповідь на вказані адвокатські запити ОСОБА_4 стосовно надання консультативної допомоги ОСОБА_5, з яких вбачається, що зазначені адвокатські запити не відповідали вимогам встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у зв'язку з чим були відсутні підстави для надання такої інформації, про що складено відповідний акт від 03.09.2018 року. Тобто, ОСОБА_2 категорично заперечувала порушення нею законодавство щодо ненадання відповіді на надіслані адвокатські запити та вчинення нею правопорушення, передбаченого ст. 212-3 ч. 5 КУпАП.

Як вбачається, з матеріалів справи, та пояснень адвоката ОСОБА_4, останній зазначає, що ним було неодноразово направлено адвокатські запити до директора МГЦ «Розрада» ОСОБА_2, на які станом на момент складання протоколу від 25.09.2018 року відповідей отримано не було. Крім того, надав відповідну копію довідки від 17.09.2018 року, про те, що за період з 06.07.2018 року по 17.09.2018 року відповідей на жодний надісланий адвокатський запит йому надано не було.

Статтею 24 ч. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об'єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об'єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов'язані не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Крім того, ст. 212-3 ч. 5 КУпАП передбачає відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" .

В судовому засіданні встановлено, що 06.07.2018 року адвокат ОСОБА_4 звернувся до МГЦ «Розрада», в порядку ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», із запитом про надання інформації відносно своєї довірительки, про що свідчить відповідна копія вказаного запиту, із переліком відповідних документів, які додаються до нього, опис цінного листа та накладна від 06.07.2018 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи 03.09.2018 року адвокат ОСОБА_4 повторно звернувся із зазначеним запитом до МГЦ «Розрада», проте, як зазначив у своїх поясненнях жодної відповіді на вказані запити, він не отримав.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Разом з тим, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що вказаний адвокатський запит був зданий адвокатом особисто до МГЦ «Розрада», про що свідчить відповідний штамп на запиті.

ОСОБА_2 кваліфіковано ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, з дизпозиції якої вбачається, що дана стаття передбачає відповідальність саме, за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, який здійснено відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Проте згідно листа ОСОБА_2 від 01.10.2018 року, до адвокатських запитів, які неодноразово надсилались адвокатом ОСОБА_4, зокрема і до запиту від 03.09.2018 року - не було прикладено копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордера, тобто останній не відповідав вимогами ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що складено відповідний акт від 03.09.2018 року.

При цьому, як вбачається з наданої копії запиту від 03.09.2018 року, в переліку додатків до нього вказані копія свідоцтва, ордеру та договору про надання правової допомоги, проте доказів того, що останній дійсно були надані разом із вказаними документами до МГЦ «Розрада» - суду надано не було. Також судом не встановлено доказів на спростування інформації зазначеної в акті № 49 від 03.09.2018 року, зокрема, стосовно того, що адвокатом не було додано до запиту засвідчених належним чином відповідних копій свідоцтва та договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, оскільки в даному випадку, протокол було складено відносно ОСОБА_2, у зв'язку із не наданням нею відповіді на адвокатський запит від 03.09.2018 року, за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, яка предбачає відповідальність саме за несвоєчасне надання такої відповіді на вказаний адвокатський запит та, при цьому, в матеріаліах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили, що запит був оформлений належним чином, у відповідності до вимог законодавста, а тому існували підстави для надання відповіді на нього - суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю складу правопорушення за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, так як вина особи у його вчиненні, в даному випадку - не є доведена.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 212-3. 245, 251, 252, 266, 283 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 212-3 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови через Шевченківський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Притула