ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження №3/201/4957/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Мельниченко С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту ПП УПП в Дніпропетровській області відділу адміністративної практики відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, притягнутого за ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 13.11.2018 року, о 23-00 годині, в м. Дніпро, вул. Лазаряна, 2/2, водій ОСОБА_1 керуючи т.з. «RENO» д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимоги про зупинку інспектора поліції Малішова А.С., а саме: понятним жестом руки піднятої до гори, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив.

Захисник правопорушника - адвокат Заярська К.Ю. просила суд провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв'язку з відсутністю в діях її підзахисного складу правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Ознайомившись з матеріалами справи, вважаю, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Дослідивши пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, встановлено, що вони були очевидцями відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, проте жоден із цих свідків не показав, що бачив або чув, як водієві вказаного автомобіля поліцейськими у будь-який спосіб пред'являлася вимога про зупинку, яка не була виконана, а отже їх показання не підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Що стосується письмових пояснень свідка ОСОБА_6, судом встановлено, що вони надані працівникам поліції 14.11.2018 року, зокрема, що він став свідком того, що ОСОБА_1 на його думку не виконав вимогу про зупинку інспектора поліції понятним жестом руки піднятої до гори, проте відповідно до його пояснень судом не можливо встановити місце вчинення правопорушення та точний час, що ставить під сумнів його пояснення, оскільки подія відбувалася відповідно до протоколу о 23-00 годині 13.11.2018 року, проте сам протокол був складений о 00-35 годині 14.11.2018 року в приміщенні Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що підтверджується протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_1 від 14.11.2018 року серії АА № 165222, а тому коли саме та за яких обставин ОСОБА_6 надав свої пояснення судом не вдалося встановити.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення, так і рапорт інспектора патрульної поліції самі по собі не є достатніми доказами винуватості особи зважаючи на те, що вказаний протокол являє собою по суті формалізоване викладення обвинувачення у скоєнні адміністративного правопорушення, а рапорт інспектора поліції виходить від зацікавленої особи, яка на цьому етапі представляє сторону обвинувачення.

Таким чином, досліджені в судовому засіданні матеріали справи не містять доказів того, що працівники поліції взагалі подавали вимогу про зупинку за допомогою жесту руки, тобто доказів порушення водієм вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху в справі не має.

За таких обставин відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, не ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, притягнутого за ст. 122-2 КУпАП України, закрити за відсутності складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С.П. Мельниченко