Справа 688/3524/18
№ 3/688/1073/18
Постанова

Іменем України

12 жовтня 2018 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Козачук С.В., з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К., прокурора Заремби О.І., особи, відносно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівка матеріали адміністративної справи, які надійшли від начальника управління захисту економіки в Хмельницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» (паспорт серії НВ №703320, виданий 24.07.2014 року Шепетівським МВ УДМС України в Хмельницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1),

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» відповідно до наказу Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області №60 о/с від 30.09.2016 року, являючись особою рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, та будучи відповідно до п.п. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин, а саме: 04 квітня 2018 року о 19 год. 34 хв. подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що обізнаний з вимогами закону щодо подання декларації в строк до 01.04.2018 року, в кінці березня 2018 року отримав електронний ключ, однак декларацію подав невчасно, лише 04.04.2018 року.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи вину ОСОБА_1 доведеною в повному обсязі, просив визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а відтак підлягає притягненню до адміністративної відповідальності з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом № 60 о/с від 30.09.2016 року начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки вищевказаної установи з 04 жовтня 2016 року.

Згідно п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, а відтак, на переконання суду, ОСОБА_1, перебуваючи на службі кримінально-виконавчої служби на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією.

Суд враховує, що згідно приписів ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони, та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 був ознайомлений та попереджався працівниками відділу по роботі з персоналом про необхідність подання декларації до 01.04.2018 року, також останній був ознайомлений з Законом України «Про запобігання корупції», що підвердив у судовому засіданні.

Під час розгляду справи суд враховує і ту обставину, що ОСОБА_1 за попередній звітний рік 2016, подав декларацію вчасно, що свідчить про повну обізнаність останнього з вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_1 зобов'язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік до 01.04.2018 року.

Разом з тим, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування громадянин ОСОБА_1 подав декларацію за 2017 рік 04.04.2018 року о 19 год. 34 хв., що підтверджується скріншотом з офіційного сайту НАЗК та іншими матеріалами, наявними в справі. Будь-які дані про зареєстровані декларації ОСОБА_1 у 2018 році, крім вказаної, відсутні. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що мав можливість подати декларацію вчасно, мав для цього відповідний ключ, але подав її лише 04.04.2018 року. Отже, подав вказану декларацію несвоєчасно.

Таким чином, ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, хоча мав рівні можливості з іншими декларантами (які за таких же умов подали декларацію своєчасно), не був позбавлений можливості заповнити та подати декларацію в будь-який із місяців, що передував квітню 2018 року, що могло б бути виправданням з урахуванням вказаних обставин.

Поважною причиною пропуску строку на подачу декларації не може бути, на думку суду, нестабільна робота Реєстру НАЗК, технічні несправності програмного забезпечення, некоректна робота засобів внесення відомостей до Реєстру НАЗК, оскільки такі обставини не є постійними, що в цілому не виключало реальну можливість подати декларацію.

Згідно інформації державного підприємства «Українські спеціальні системи» від 27.04.2018 року №07-530 про дати та години тимчасового обмеження в доступі до ресурсів порталу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01.01.2018 року по дату формування такої інформації, помилки при спробі авторизації у реєстрі було виявлено 02.01.2018 року близько 09:00, які усунуто було о 09:50. Згідно вказаної інформації Реєстр не функціонував також близько 12:00 15.03.2018 року, відновлено роботу вже о 12:40 цього ж дня. Згідно відомостей державного підприємства «Українські спеціальні системи» надалі, крім вказаних вище випадків, Реєстр функціонував у штатному режимі.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та вина останнього у його вчиненні повністю доведена зібраними у справі доказами.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, враховуючи сімейний та матеріальний стан, позитивну характеристику за місцем служби, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На думку суду, саме такий вид стягнення буде достатньою і необхідною мірою відповідальності для запобігання вчиненню нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

А тому, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню 352 грн. 40 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 172-6 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Шепетівського міськрайонного суду

Хмельницької області ОСОБА_2