Справа № 464/4991/18 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 33/811/433/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2018 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 12 листопада 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2, 25 серпня 2018 року, о 22:10 год. на автодорозі Київ-Чоп 559+100 м., керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 а ПДР України. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджується із зазначеною постановою у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.

Підстави, відповідно до яких оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню є наступними.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся, пояснював, що за кермом не перебував. Від підпису протоколу відмовився, висловив незгоду з підозрою поліцейського, оскільки за кермом не пербував.

Протокол не підписував, а чому не підписаний протокол не зазначено, лише зазначено, що від підпису відмовляється.

Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини.

На його думку, у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, адже не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. Формулювання «у встановленому законом порядку» не розкриває суті порушення з огляду на положення ст. 266 КУпАП.

Відповідно до цієї норми огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незголи з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, чому ОСОБА_2 відмовився від підпису протоколу.

У поясненнях свідків також не зазначено, чому ОСОБА_2 відмовився від підпису протоколу.

Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан спяніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Водія не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Натомість матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення апелянта від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуютья з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Крім цього, показання свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів.

Так, у своїх письмових поясненнях свідки вказують, що ОСОБА_2 в їх присутності проходив тест на стан спяніння та від підпису відмовився. Але чому відмовився від підпису, чим мотивував відмову, чи був ОСОБА_2 водієм транспортного засобу не зазначають. Цей факт ставить під сумнів показання цих свідка, у зв'язку з чим їх не можна вважати достатнім і достовірним доказом.

При наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами.

Натомість суд розглянув справу поверхово і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні.

Окрім цього, суд посилається як на доказ оглянуті в судовому засіданні відеоматеріали з нагрудних камер. Але вони фрагментальні, не дивлячись на те що увесь процес складання протоколу та спілкування з поліцейським повинен фіксуватися на нагрудну камеру.

Враховуючи наведені докази і аргументи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи №464/4991/18, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з'ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 051866 від 25 серпня 2018 року (а.с.2), у графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» вказано результат тесту огляду на стан алкогольного спяніння, що становить 1,84 проміле. Пройшовши огляд, ОСОБА_2 відмовився від підпису та надання пояснень на місці події, що є його правом. При цьому не висловлював заперечень результату тесту.

Як вбачається із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_2, з метою уникнення відповідальності, на вимогу поліцейського не зупинив автомобіль, після чого покинув такий та намагався втекти. Однак будучи затриманим працівники поліції, пройшов процедуру огляду на стан алкогольного спяніння, який показав позитивний результат 1,84 проміле.

Відповідно до п. 6 розділу І, п.3, п.10 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким оснащені поліцейські, з дотриманням вимог Інструкції. З результатами тесту, проведеного з використанням приладу «Драгер» ОСОБА_2 погодився, що вбачається також із відеозапису з нагрудних камер працівників поліції (а.с.4), та не заперечує такий у апеляційній скарзі.

Також, апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції, що покликання ОСОБА_2 на те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, та спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Оскільки, в суді першої інстанції та апеляційному суді він не пояснив хто перебував за кермом автомобіля, а тим більше у автомобілі разом з ним, а лише повідомив, що припускає, що було троє осіб, хто саме не знає. Автомобіль належить його брату і йому було дозволено користуватися таким.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене з врахуванням положень ст.33 КУпАП відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 12 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер