АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1207/18 Справа № 707/823/18 Головуючий по 1 інстанції Смоляр О. А.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, не працюючий

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 352,40 грн. судового збору, -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови судді, 06.05.2018 о 21 год. 00 хв. по вул. Куйбишева в с. Білозіря, ОСОБА_3 керував автомобілем VW д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити справу у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що не керував транспортним засобом, а автомобіль був припаркований біля будинку. Крім того, звертає увагу, що того дня його автомобіль брала донька ОСОБА_4, яка має посвідчення на керування, і саме вона припаркувала автомобіль біля буд.№75, де на той час перебував сам апелянт. Під час розмови з працівниками поліції, ОСОБА_3 пояснював, що він не перебував за кермом автомобіля, та донька, яка підійшла підтвердила вказане та надала своє посвідчення водія. Однак, працівники поліції продовжували наполягати, щоб ОСОБА_3 визнав, що він був за кермом та перебуває в стані алкогольного спяніння. При всіх подіях були присутні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Зазначає, що в його присутності жодного протоколу працівники поліції не складали та свідків, які зазначені в протоколі не було.

Одночасно, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи

тим, що суд всупереч вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу без його участі, а копію постанови він отримав 11 вересня 2018 року від сусідки, на адресу якої вона була направлена.

Заслухавши пояснення правопорушника, який виступив в підтримку вимог апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 в судовому засіданні під час розгляду справи присутнім не був, копію оскаржуваної постанови отримав поштою 07.09.2018, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суддя першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №385264 від 06.05.2018 року, відповідного до якого, 06.05.2018 о 21 год. 00 хв. по вул. Куйбишева в с. Білозіря, ОСОБА_3 керував автомобілем VW д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками

алкогольного спяніння, а саме: тремтіння рук, нерівна хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України;

- даними пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, згідно яких водій ОСОБА_3 відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, надавати пояснення по даному факту та від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП оцінюю критично, оскільки, як вбачається з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду на 02 серпня 2018 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи поштовим повідомленням, згідно якого ОСОБА_3 особисто отримав рекомендований лист із зазначенням часу розгляду адміністративної справи (а.с.27).

Допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були викликані за клопотанням ОСОБА_3 по даному факту адміністративного правопорушення, а саме відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, не надали суду будь-яких об'єктивних пояснень, для оцінки з іншими доказами у справі.

Таким чином, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини по справі та надав їм відповідну оцінку, та прийшов до вірного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а інших доказів, які б спростовували висновки суду, зокрема і підтверджували доводи ОСОБА_3, що автомобілем у вечірній час 06.05.2018 керувала його донька ОСОБА_4, а не він - апелянтом не надано.

Враховуючи обставини справи, вважаю, що постанова судді Черкаського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2018 року є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Черкаського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко