АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/519/18 Справа № 711/2664/18 Головуючий по 1 інстанції Кучеренко В. Г.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, його захисника адвоката Топора І. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень та три роки позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 352,4 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2018 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 29.03.2018 року о 00:50 год. в м. Черкаси по вул. Гагаріна 91, керував автомобілем Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, підвищена жвавість ходи і мовлення. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Черкаси, проспект Хіміків 62. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння водій ОСОБА_3 відмовився ухилився.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.06.2018 р. та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова ухвалена судом з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення за адміністративне правопорушення; не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Вказує, що виконував всі вимоги поліцейських та лікаря нарколога і не відмовлявся від проведення огляду на місці, а тому направлення його для огляду до закладу охорони здоров'я є незаконним, що підтверджується рапортом інспектора поліції Запорожець В. А., де вказано, що водія ОСОБА_3 відразу направлено на огляд в КЗ «ЧОНД».

Зазначає, що він має захворювання нирок і з об'єктивних медичних причин не зміг здати сечу в необхідній кількості, що підтверджується результатами ультразвукового обстеження нирок від 20.04.2018 року, і про це ним було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. В даному випадку, у нього не відбиралась для дослідження слина, змиви з поверхні губ та шкурного покрову, хоча він на цьому наполягав.

Крім того вказує, що у висновку № 316 від 29.03.18року відсутній запис про те, що його ознайомлено з його змістом. У висновку існує дописка «від руки» про не здачу крові, що є недопустимим. В судовому засіданні лікар ОСОБА_6 визнав, що будь-які дописи не допускаються і це є порушенням. Наявність даного порушення свідчить про незаконність медичного висновку. Суд не мав права брати вказаний документ в якості доказу.

Зазначає, що відповідно до вимог п.22 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп 'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені. Просили скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження в справі за відсутністю складу правопорушення.

ОСОБА_3 пояснив, що він вже був притягнутий до відповідальності раніше за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами (що відповідає даним у матеріалах справи, а.с. 2), однак був змушений сісти за кермо автомобіля, бо виникла істотна необхідність в цьому. За керування транспортним засобом без посвідчення водія на нього також був складений протокол. Вказав, що погодився їхати на освідування до лікарні, однак не зміг там протягом тривалого часу здати наліз сечі на прохання лікаря, оскільки має захворювання нирок. Від пропозиції здати кров він свідомо відмовився, бо не довіряє лікарям.

Заслухавши пояснення учасників провадження, вивчивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що суд першої інстанції вірно встановив обставини правопорушення, дав їм правильну кваліфікацію та призначив покарання з урахуванням вимог закону.

Згідно диспозиції ч. 2 ст. 130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу вказаного правопорушення, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 131154 від 29.03.2018 року, висновком № 316 та актом медичного огляду № 316 від 29.03.2018 року, де зазначено, що ОСОБА_3 після доставки його до ЧОНД відмовився від здачі біоматеріалів, що являється відмовою від проходження огляду.

Суд бере до уваги доводи апелянта стосовно недопустимості у висновку щодо результатів медичного огляду будь-яких виправлень «від руки», однак в цьому конкретному випадку це не має істотного значення, адже сам обвинувачений підтверджує свою свідому відмову здати кров на аналіз на вимогу лікаря, після того як він не зміг здати наліз сечі. Тому в цьому контексті також втрачають актуальність і доводи сторони захисту про хворобу нирок обвинуваченого.

Суд відхиляє доводи апелянта про незаконність його направлення до медичного закладу, оскільки він не відмовлявся від огляду на стан сп'яніння на місці, адже його направили з підозрою на стан наркотичного сп'яніння, встановлення якого можливе лише в умовах медичного закладу.

Крім того, суд першої інстанції вірно взяв до уваги факт керування правопорушником транспортним засобом, будучи позбавленим такого права згідно з постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.05.2017 року.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на 3 (три) роки без вилучення транспортного засобу є законним, справедливим, необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 червня 2018 року відносно ОСОБА_7 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко