П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2018 Справа №607/18779/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонер,

за ч. 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 вересня 2018 року о 12 год. 40 хв. в м. Тернополі по вул. Крушельницької вул. Замкова керував транспортним засобом марки «Ford Courier» номерний знак НОМЕР_1, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим повторно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1-3 ст. 121 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2018р. серії БД №431493 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху України та притягується до адміністративної відповідальності за вчинене адмінправопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що працівники поліції порушили вимоги Закону України «Про Національну поліцію», так як його зупинили безпричинно. Стверджує, що із розмови з працівником поліції стало зрозуміло, що його зупинили за нібито технічні несправності задніх зовнішніх світлових вогнів, однак, він, дотримуючись Правил дорожнього руху, в той момент їхав до станції техобслуговування, щоб відремонтувати несправності. Також не зрозуміло, яким чином працівник поліції перевірив про факт не проходження технічного контролю. Правила дорожнього руху, а саме п. 2.1 не зобовязують водія мати при собі та передавати для огляду працівнику поліції документи, які підтверджують проходження такого контролю, а відтак працівник поліції неправомірно вимагав документи для підтвердження проходження транспортним засобом технічного контролю. Тому, складенні матеріали працівником поліції не можуть підтверджувати вчинене ним правопорушення.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушення п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху України, а відтак і наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП підтверджуються матеріалами справи, а саме:

-- протоколом про адміністративне правопорушення від 14.09.2018р. серії БД №431493;

-- рапортом інспектора роти №1 УПП в Тернопільській області від 14.09.2018р., з якого вбачається, що водія ОСОБА_1 було зупинено відповідно до п. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме за несправність задніх світлових вогнів не горіла лампа заднього правого сигналу гальмування, яке ОСОБА_1 усунув на місці, проте, під час перевірки документів встановлено, що транспортний засіб підлягає ОТК, однак водій вчасно його не пройшов і на протязі року, а саме 25.05.2018р. вже притягувався до адміністративної відповідальності за дане правопорушення;

-- постановою про накладення адміністративного стягнення від 25.05.2018р. серії ВР №070305, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративна відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за порушення 25.05.2018р. пунктів 15.10 (а) та 31.3 (б) Правил дорожнього руху, зокрема, і не проходження обовязкового технічного контролю;

-- реєстраційною карткою транспортного засобу, із якої встановлено, що автомобіль НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_1 при порушенні 25.05.2018р. і 14.09.2018р. є вантажним і даний транспортний повинен проходити обовязковий технічний контроль;

-- оглянутим в судовому засіданні відеозаписом події 14.09.2018р., із якого видно, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за технічні несправності задніх зовнішніх світлових вогнів і працівником поліції встановлено, що ОСОБА_1, який згідно постанови від 25.05.2018р. вже був притягнений до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.3 (б) Правил дорожнього руху, а саме не проходження обовязкового технічного контролю, знову порушив даний пункт Правил, технічного контролю не пройшов. Будь-яких тверджень ОСОБА_1 з приводу неправомірних дій працівників поліції не заявляв.

За вказаних обставин приходжу до переконання, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 31.3 (б) ПДР України заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обовязковий технічний контроль (для транспортного засобу, що підлягають такому контролю).

При встановлених обставинах матеріалами справи доводиться наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті, яке в даному випадку є керування водієм транспортним засобом, що підлягає обовязковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення та обставини, за яких воно було вчинене, а саме легковажність водія до повторного вчиненого правопорушення, не усунення ОСОБА_1 протягом тривалого проміжку часу раніше виявленого працівниками поліції аналогічного порушення Правил дорожнього руху, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах строку, передбаченого у санкції частини 4 статті 121 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімум.

Керуючись ст. 33, ч. 4 ст. 121, ст.ст. 245, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.09.2018р. серії БД №431493 та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_2