Провадження № 3/520/7689/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018 року суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., при секретарі Цвігун А.В., за участю прокурора Лещенко А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Одеського управління ДВБ НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого поліцейським в УПП в Одеській області, відомості про притягнення раніше до відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення у суду відсутні, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, за ч. 2 ст. 172-6 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, перебуваючи на службі в Національній поліції України на посаді поліцейського роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, маючи спеціальне звання сержант поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером 0002472, порушив вимоги передбачені ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно подав письмове повідомлення про суттєві зміни в майновому стані осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до Національного агентства з питань запобігання корупції.

Так, 20.07.2016 року укладено договір купівлі-продажу майнових прав на обєкт нерухомого майна №2-15-10/29 між Покупцем гр. ОСОБА_1, ідентифікаційний номер 6, та Продавцем ТОВ «Кадор», в особі директора ОСОБА_2.

В п. 5.1. розділу 5 вказаного договору встановлена сума предмету вищевказаного договору, яка складає 600 035, 04 (шістсот тисяч тридцять пять) гривень 04 копійки.

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №135702115, 23.08.2018 року зареєстровано право власності на квартиру №143, в багатоквартирному двосекційному житловому будинку «Двадцять девята Жемчужина», за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м Дружний, вул. Жемчужна, 2, загальною площею 40,80 кв.м.

Разом з тим, на виконання вимог ч. 2 ст. 52 Закону, ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щодо отримання права власності на квартиру вартістю 600 035, 04 гривень до Національного агентства подав лише 16.09.2018 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією не визнав, вказавши, що будь-якого умислу на вчинення адміністративного правопорушення не мав. Зокрема, вказану квартиру, як обєкт незавершеного будівництва, вказував у щорічній декларації за 2016 рік. Крім того, повідомив, що оформленням права власності, згідно укладеного договору, займалося «БТІ ГРУПП». Документи про право власності вказаною установою було надано вже після спливу строку для повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення повязане з корупцією вбачається, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності наявні, а тому просила визнати останнього винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного переконання.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов'язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового і контролю відповідно до цього Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у ч. 1ст. 3 цього Закону, або її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей; правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зазначене визначення корупції узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією 1993 року, Конвенцією ООН2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року, в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Таким чином, за змістом міжнародних договорів, згоду на обовязковість яких надала Верховна Рада України, обовязковими ознаками, за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих субєктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП в тому числі і за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Щоб вважати, що відповідні дії мали ознаки відповідного адміністративного правопорушення, необхідно виходити, крім того, із вимог ст. 9 КУпАП.

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обовязково має встановлюватись умисний характер вчиненого діяння, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким субєкт правопорушення мав керуватись при вчиненні відповідного проступку.

З врахуванням положень ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Однак суду не доведено наявності умислу у ОСОБА_1 на несвоєчасне подання такого повідомлення та корисну мету таких дій.

Так, суд надає належну правову оцінку тій обставині, що будь-якої мети чи умислу приховати обєкт нерухомості, а саме квартиру №143, в багатоквартирному двосекційному житловому будинку «Двадцять девята Жемчужина», за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м Дружний, вул. Жемчужна, 2, загальною площею 40,80 кв.м., ОСОБА_1 не мав, оскільки ще при подачі щорічної електронної декларації за 2016 рік, останній як обєкт незавершеного будівництва, про вказаний обєкт нерухомості зазначав.

Крім того, викладене підтверджується й тією обставиною, що датою виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, згідно складеного протоколу №80/2018, є дата складання такого протоколу, а саме 05.12.2018 року. При цьому, ОСОБА_1 16.09.2018 року, тобто ще до моменту виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, хоча й несвоєчасно, проте здійснив повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Суд також надає правову оцінку долученому ОСОБА_1 договору про надання послуг №143/29, згідно якого між ТОВ «БТІ ГРУПП» і громадянином ОСОБА_1 укладено вказаний договір, відповідно до якого питаннями виготовлення технічної документації, підготовкою документів необхідних для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно займалося ТОВ «БТІ ГРУПП», що свідчить про обґрунтованість доводів ОСОБА_1, наданих в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного в сукупності, суд приходить до переконання про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, що в свою чергу свідчить про відсутність субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обовязок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події чи складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що провадження по справі підлягає закриттю у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 172-6, 245, 247, 251, 280, 283, 284 КпАП України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Федулеєва Ю. О.