ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/225/18 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника - адвоката Панцакова С.Ю., справу за апеляційною скаргою адвоката Панцакова С.Ю. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацююча, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнана винуватою у тому, що вона 29 серпня 2018 року о 23 год. 52 хв., в м. Запоріжжя по вул. Нижньодніпровська 2-г, керувала транспортним засобом ВАЗ-21083, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, млява мова). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась у медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник Панцаков С.Ю. просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності, оскільки після того, як ОСОБА_2 зупинили співробітники патрульної поліції, вони повідомили, що її посвідчення водія буде вилучено і на неї буде складено протокол за ст. 124 КУпАП, до того ж, їй було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду у зв'язку з тим, що вона є учасницею ДТП.

На вказану пропозицію ОСОБА_2 погодилась, але не могла залишити свій автомобіль, у зв'язку з чим неодноразово зверталась до співробітників поліції з проханням відкласти доставлення її до медичного закладу до того моменту, поки не приїде її брат та не забере автомобіль, натомість, вони відмовили їй та зазначили, що розцінюють таке прохання як відмову від проходження огляду і склали на неї протокол.

Також зазначає, що фактично ОСОБА_2 не відмовлялась від проходження огляду, у неї були відсутні ознаки наркотичного сп'яніння, а підставою для направлення на медичний огляд було те, що вона була учасницею ДТП, і вказані обставини повністю підтверджуються відеозаписами з нагрудних камер поліцейських.

Після того, як співробітники патрульної поліції склали на ОСОБА_2 протокол, вона самостійно звернулась до медичного закладу для проходження огляду, за результатами якого було складено акт № 3955 від 30 серпня 2018 року, відповідно до якого вона не перебувала у стані будь-якого сп'яніння чи під впливом лікарських засобів, що істотно знижують увагу та швидкість реакції.

До того ж, в матеріалах справи відсутні відомості того, що ОСОБА_2 взагалі керувала транспортним засобом.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, зазначила, що вона готова була поїхати до медичного закладу для проведення огляду, але співробітники патрульної поліції незважаючи на це склали протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_2 - адвокат Панцаков С.Ю. в судовому засіданні апеляційного суду просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених в ній підстав та зазначив, що відсутні докази того, що вона керувала транспортним засобом, ознак сп'яніння у неї не було, а коли співробітник патрульної поліції зачитував протокол, він не вказав виявлені ознаки сп'яніння, що свідчить про факт його наступного дописування, до того ж, вона переживала за речі, які знаходились в автомобілі та була готова пройти огляд на місці.

Вислухавши ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Панцакова С.Ю., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 217757 від 30 серпня 2018 року, відповідно до якого правопорушниця керувала транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, млява мова), від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом в медичному закладі відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, відповідно до якого огляд на місці не проводився у зв'язку з виявленням ознак саме наркотичного сп'яніння, а від проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_2 відмовилась (а.с. 5); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили що ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась, про відповідальність була попереджена (а.с. 6-7); письмовим рапортом поліцейського 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області капрала поліції Афоніна К.В., яка пояснила, що під час несення служби, вона разом з ОСОБА_7 допомагала іншому екіпажу оформлювати ДТП без потерпілих, де під час спілкування з водієм транспортного засобу ВАЗ-21083, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким виявилась ОСОБА_2, у неї було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, млява мова). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ОСОБА_2 відмовилась у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 8); актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, відповідно до якого на підставі ст.ст. 124, 130, 265-2 КУпАП був евакуйований транспортний засіб ВАЗ-21083, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на якому були наявні пошкодження, а саме: переднє праве крило, передній бампер, ліхтар світлового покажчика повороту відсутні, деформації дисків трьох коліс, зірваний трос ручника, зірваний лист захисту двигуна, загальна деформація кузова (а.с. 9); оглянутим судом відеозаписом правопорушення.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Правопорушником під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялися клопотання про дослідження інших доказів, які не містяться в матеріалах справи, а тому суд першої інстанції в повному обсязі з'ясував обставини справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не відмовлялась проїхати до медичного закладу для проходження огляду, а лише хотіла дочекатись свого брата, який міг би забрати транспортний засіб, повністю спростовуються змістом відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратору) поліцейського, зробленим у відповідності до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», доданим до протоколу.

Відеозаписом зафіксовано, що ОСОБА_2 вказувала на малозначні приводи, які перешкоджають можливості проведення огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що вона навмисно затягував час проведення медичного огляду з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проведення огляду на стан сп'яніння у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не було запропоновано пройти огляд на місці, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоров'я.

Проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.

У зв'язку з тим, що у ОСОБА_2 були виявлені ознаки саме наркотичного сп'яніння, водію було обґрунтовано запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, від проходження якого водій відмовився в порушення п. 2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи взяв до уваги неналежні докази є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції та письмові пояснення свідків є допустимими та належними доказами, до того ж, у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у цих документах обставини мали місце.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу того, що у працівників поліції були відсутні підстави вимагати проходження огляду, оскільки будь-яких ознак наркотичного сп'яніння вони не виявили, то вони повністю спростовуються відомостями, зазначеними в Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30 серпня 2018 року, згідно якого у ОСОБА_2 в результату огляду, проведеного поліцейськими виявлені наступні ознаки наркотичного сп'яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, млява мова, а тому у співробітників патрульної поліції були всі підстави вимагати проведення огляду з метою встановлення факту наявності чи відсутності стану наркотичного сп'яніння (а.с. 5).

Також є необґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу того, що суд першої інстанції не надав належної оцінки висновку за результатами медичного огляду в лікарні, відповідно до якого ОСОБА_2 не перебувала у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ, п. 17 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З урахуванням викладеного, медичний огляд в закладі охорони здоров'я може проводитись лише у присутності поліцейського, а як вбачається з висновку щодо результатів медичного огляду № 3955 від 30 серпня 2018 року, огляд проводився за відсутності співробітника патрульної поліції, і тому доказового значення в даному провадженні не має (а.с. 30).

Також суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що вона не керувала транспортним засобом, оскільки вони спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора патрульної поліції Афоніної К.В., з якого вбачається, що ознаки наркотичного сп'яніння у ОСОБА_2 були виявлені під час спілкування з нею в той момент, коли інший екіпаж оформлював ДТП за її участі, а також відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратору) поліцейського, яким зафіксовано факт перебування ОСОБА_2 за кермом транспортного засобу, до того ж, протягом всього часу відеозапису, ОСОБА_2 жодних заперечень з приводу того, що саме вона керувала транспортним засобом, не висловлювала.

Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об'єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Вказане діяння останньої підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов'язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Панцакова С.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 335/10737/18