АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1041/2018 Постанова винесена суддею Світлицькою В.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., за участі ОСОБА_2 та іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Воронеж, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, ОСОБА_2 26 грудня 2017 року о

13 год. 50 хв., по пр. Перемоги, 3 в м. Києві, керуючи автомобілем «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Scoda», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, чим порушив п. 13.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати указане судове рішення, як незаконне і необґрунтоване, а провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити.

Як вважає апелянт, суд першої інстанції здійснив розгляд справи односторонньо та поверхнево, без достатнього дослідження доказів у справі та належного обґрунтування прийнятого рішення, при цьому в порушення вимог ст. 269 КУпАП розглянув справу у відсутність іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_3, безпідставно не задовольнив клопотання про виклик у судове засідання свідка ОСОБА_4, письмові пояснення якого містять суперечності щодо обставин ДТП, зокрема часу події, кольору автомобіля, з яким відбулося зіткнення. Крім того, взявши до уваги письмові докази у справі, суд не звернув увагу, що протокол про адміністративне правопорушення містить істотні недоліки, а схема місця ДТП складена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), оскільки в ній не відображено всіх необхідних даних, визначених п. 4 Інструкції.

Безпідставно поза увагою суду, як стверджує апелянт, залишилися і його пояснення щодо обставин ДТП, яка сталася в результаті дій водія автомобіля «Scoda» ОСОБА_3, який в порушення вимог п. 10.9 ПДР України безпосередньо перед зіткненням рухався заднім ходом, що також підтверджується характером отриманих пошкодження транспортних засобів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, заперечення ОСОБА_3 щодо доводів апеляційної скарги, опитавши свідка, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені апелянтом у судовому засіданні світлини з місця ДТП, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Зазначені вимоги закону при розгляді даної справи суддя місцевого суду в цілому дотримав, оскільки висновок про доведеність вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на доказах у справі, зокрема, відомостях у протоколі про адміністративне правопорушення від 26 грудня 2017 року (а.с. 1), схемі місця ДТП, в якій наявні необхідні та достатні дані для з'ясування дійсних обставин ДТП, у тому числі відображено положення транспортних засобів після зіткнення, указані характер та локалізація механічних пошкоджень автомобілів (а.с. 2), у письмових поясненнях водія ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4, наданих відразу ж після цієї пригоди (а.с. 4, 5).

Доводи апелянта щодо неправильного встановлення суддею місцевого суду фактичних обставин ДТП, відповідно до яких саме порушення водієм ОСОБА_3 ПДР, на його думку, перебуває у прямому зв'язку з ДТП та її наслідками, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються доказами у справі, і перш за все поясненнями свідка ОСОБА_4, який, будучи незацікавленим у розгляді справи очевидцем цієї ДТП, у письмових поясненнях від 26 грудня 2017 року зазначив, що в цей день, перебуваючи поруч з автомобілем «Scoda», який зупинився біля мийки, почув удар, а коли оглянувся, то побачив автомобіль «Opel», чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1, який зупинився на відстані 15 метрів від місця удару.

Такі пояснення свідка узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_3, який також зазначав, що під час удару автомобіль «Scoda» не рухався, та не суперечать іншим доказам у справі, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано взяв їх, як і пояснення ОСОБА_3, до уваги, не врахувавши заперечень ОСОБА_2 та його пояснень щодо іншого механізму ДТП.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги, в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_4, який підтримав свої первинні пояснення. Стосовно часу події, на що звертає увагу апелянт, свідок пояснив, що вказав у поясненнях приблизний час, бо не слідкував за ним, а щодо кольору автомобіля зазначив, що можливо помилився. Між тим, свідок наполягав в суді, що автомобіль «Scoda» в момент удару автомобілем «Opel» перебував у нерухомому стані, а він в той час ще протирав цей автомобіль після мийки.

На спростування вказаних пояснень свідка переконливих доводів ОСОБА_2 не навів, отже підстав не брати їх до уваги у суду апеляційної інстанції немає.

Посилання ОСОБА_2 на неповноту судового розгляду не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять даних щодо клопотань ОСОБА_2, які б залишилися поза увагою суду. В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив про обставини цієї ДТП, не визнавши вину у вчиненні правопорушення, про що і зазначено в постанові судді, в той же час письмові докази у справі, які не містять істотних суперечностей між собою, є достатніми для прийняття відповідного рішення за результатами розгляду справи, отже суддя і взяв їх до уваги. До того ж слід зазначити, що підстави для визнання протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП недопустимими доказами, також відсутні.

Доводи апелянта про те, що характер механічних пошкоджень транспортних засобів доводить порушення водієм ОСОБА_3 п. 10.9 ПДР України, є непереконливими. Враховуючи зафіксовані на схемі місця ДТП розташування автомобіля «Scoda»після зіткнення, напрямок руху автомобіля «Opel» до зіткнення і кінцеве положення цього автомобіля після зіткнення, а також з огляду на особливості ділянки дороги, по якій рухався автомобіль «Opel», а саме наявність заокруглення, що підтверджується відповідними світлинами з місця ДТП, вважаю, що механічні пошкодження указаних транспортних засобів, які зафіксовані у схемі місця ДТП, утворилися внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 п. 13.1 ПДР України, тобто за обставин, встановлених суддею місцевого суду.

При цьому світлини, на які посилається ОСОБА_2, жодним чином не спростовують висновки судді в постанові про доведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки саме недотримання ОСОБА_2 ПДР України, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, і спричинило пошкодження транспортних засобів.

За таких обставин, всі доводи ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, а судове рішення про його винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення, як постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, - законним та обґрунтованим.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з дотриманням вимог ст.ст. 23, 33, 124 КУпАП, в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 грн. - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.П. Павленко