Провадження № 3/761/5113/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Левицька Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

04 червня 2018 року о 18 год. 20 хв. в м.Києві по вул. Щусєва, 13, ОСОБА_1, в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом DAEWOO державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер».

В судовому засіданні 10 серпня 2018 року ОСОБА_1 заперечив проти обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив, що 04 червня 2018 року о 18 год. 20 хв. він дійсно вживав алкогольні напої, проте за кермом його автомобіля DAEWOO державний номерний знак НОМЕР_1 знаходився інший водій, якого він викликав зі служби таксі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 309909 від 04 червня 2018 року, письмові пояснення свідків від 04 червня 2018 року, в присутності яких водій ОСОБА_1 погодився, у встановленому Законом порядку, пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», письмові пояснення свідка ОСОБА_2 від 04 червня 2018 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 04 червня 2018 року, в яких він зазначає, що 04 червня 2018 року о 18 год. 20 хв. саме він керував автомобілем DAEWOO державний номерний знак НОМЕР_1; акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», відповідно до якого результат тесту - 1,91 проміле; довідку інспектора ВАП УПП у м.Києві ДДП від 05 червня 2018 року згідно якої ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року; відеозапис, що міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, вчинене повторно протягом року.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заперечення ОСОБА_1 наведені ним в судовому засіданні, суд не приймає до уваги, як такі, що спростовуються наявними та дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та свідчать лише про намагання ОСОБА_1 уникнути від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Підстав для повернення матеріалів справи до управління патрульної поліції немає.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого останнім правопорушення, ступінь його вини, його ставлення до вчиненого, а саме не визнання своєї вини.

Обставин, що пом'якшують відповідальність, як і обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 /двадцять тисяч чотириста/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга до відповідного апеляційного суду подається через місцевий суд, що виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження або внесення подання - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя: Т.В. Левицька