ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6653/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, 21.10.2018 року приблизно о 04.50 годині, керував автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Здолбунівська - пр. Григоренка в м. Києві, з ознаками алкогольного, наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагували на світло). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного та наркотичного сп'яніння, в присутності двох свідків, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 винність, особи, що притягається до адміністративної відповідальності категорично не визнав. При цьому представник зазначив, що ОСОБА_2 автомобілем не керував, та навіть у не перебував в салоні автомобіля, а тому відмовився від проходження медичного огляду. ОСОБА_2, в своїх поясненнях зазначив, що вночі спрацювала сигналізація в автомобілі, а тому він вийшов переконатися, що з машиною все добре. В той час, коли він прямував з будинку в сторону машини, був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пред'явити документи на транспортний засіб та пройти медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння. Він повідомив працівникам поліції, що не керував транспортним засобом, однак останні, не взявши до уваги його пояснення, склали відносно нього протокол. Просив закрити провадження по справі, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. На підтвердження того, що він не перебував в стан наркотичного чи алкогольного сп'яніння, він вранці поїхав до Соціотерапії та пройшов медичний огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду. За результатами проведеного огляду у КМНКЛ «Соціотерапія» було видано довідку, згідно якої у нього не було виявлено ознак наркотичного сп'яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, дослідивши відео з нагрудної камери працівників поліції, суд приходить до наступного висновку.

Суд не бере до уваги довідку за результатами проведеного огляду у КМНКЛ «Соціотерапія», згідно якої у ОСОБА_2 не було виявлено ознак сп'яніння, оскільки такий огляд був проведений поза межами строків, що встановлені для такого огляду.

Відповідальність за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

З переглянутого відео з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що коли до ОСОБА_2 підійшли працівники поліції та запропонували надати документи для перевірки, він не перебував за кермом транспортного засобу, а машина стояла припаркованою вздовж узбіччя дороги, з вимкненим двигуном. При цьому, як вбачається з пояснень ОСОБА_2, що зафіксовані на відеодиску, останній відразу пояснював працівникам поліції, що не керував транспортним засобом. Просив надати докази з відео реєстратора про його керування транспортним засобом або встановити свідків.

Судом двічі вживалися заходи щодо виклику в якості свідка інспектора патрульної поліції УПП у м. Києві ОСОБА_4, однак останній до суду не з'явився, будь-яких заяв від нього не надходило.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» про керування особою транспортним засобом здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.