АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,, його захисника ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм, а тому підлягає скасуванню. Вказує на те, що суд першої інстанції, розглянувши справу без його участі, всупереч вимогам ст.255 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Звертає увагу на те, що розгляд справи судом першої інстанції проведено передчасно за його відсутності та необґрунтованого недопущення до участі в розгляді справи його захисника ОСОБА_4, що свідчить про грубе порушення його права на захист.

Зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано залишено поза увагою його клопотання про закриття провадження у справі, виклик свідків та витребування доказів, наявність яких не відображено в постанові суду.

Вказує на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у зв`язку з відсутністю двох свідків та пропозиції проходження вказаного огляду з використанням спеціальних технічних засобів, що підтверджується долученим до матеріалів адміністративної справи відеозаписом.

Пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вважає такими, що суперечать протоколу та жодним чином не підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що судповно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установив суд, ОСОБА_3 02 травня 2018 року о 00 год. 50 хв. керував автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по п-ту Воз`єднання, 7, з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродно бліда шкіра обличчя. Від проходження на стан наркотичного сп`яніння огляду в встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДРУкраїни, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення БД №426529 від 02 травня 2018 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які засвідчили факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у визначеному законом порядку у лікаря-нарколога; відеозаписом з нагрудної камери працівників патрульної поліції.

Згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ &q? в;Про Національну поліцію&quuo;, наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них&q? д; та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 &q?ід;Про порядок зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних&q?де; чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, який переглянуто в апеляційному суді, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини.

За таких обставин, рішення суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у постанові, є обґрунтованими і підтверджується зібраними по справі доказами.

Щодо доводів апеляційної скарги про проведення судом розгляду справи за його відсутності та незазначення у постанові суду даних щодо присутності в судовому засіданні його захисника, то вони не спростовують висновків суду про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи його повідомлено у встановленому законом порядку.

У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Права ОСОБА_3 на справедливий розгляд справи не порушено, оскільки він не проявляв належної зацікавленості у результатах розгляду його справи протягом тривалого часу, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду його справи. Хоча про наявність справи на розгляді в суді свідчить наявний у справі договір №53 про надання правової допомоги від 29 травня 2018 року, згідно якого ОСОБА_3 уповноважує захисника на здійснення його захисту.

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм та права на судовий захист, є необґрунтованими, оскільки висновки суду ґрунтуються на матеріалах справи, які суд дослідив у повному обсязі.

Посилання ОСОБА_3 щодо незаконності складеного протоколу про адміністративне правопорушення та порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння є необґрунтованим.

Вивчивши протокол про адміністративне правопорушення встановлено, що його складено уповноваженою посадовою особою, з дотримання вимог ст. 256 КУпАП.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Наданий ОСОБА_3 висновок № 005147 від 07.05.2018 року Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не спростовує висновків суду і не підлягає врахуванню.

Відповідно до вимог п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, вказаний огляд повинен бути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно вказаного висновку огляд ОСОБА_3 проведено 02.05.2018 року о 16 год. 30 хв., тобто за його заявою більше ніж через дві години після зупинення працівниками поліції (00 год. 50 хв.).

Зазначення в письмових поясненнях свідка ОСОБА_6 про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння вказаним свідком є опискою, яка не спростовує винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення; особу правопорушника та обставини.

За таких обставин, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року щодо ОСОБА_3 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/2138/2018 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Федосєєв С.В.