Справа № 461/7649/18 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 33/811/492/18 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, з участю захисника ОСОБА_2 та представника Львівської митниці ДФС Зирянова О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 27 листопада 2018 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.1 ст.483 МК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 27 листопада 2018 року закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч.1 ст.483 МК України у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 4748/20900/18 від 07.08.2018 року автомобіль марки Land Rover, модель: Evoque, який був у користуванні, 2015 року випуску, шасі НОМЕР_9 та оригінал свідоцтва про його реєстрацію повернуто власнику - ОСОБА_6, РНОКПП - НОМЕР_1.

Згідно постанови суду, 27.07.2018 року відповідно до митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA209190/2018/22011 від 26.07.2018 на митну територію України через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС був ввезений зазначений вище автомобіль в адресу ОСОБА_6 (НОМЕР_2, від 08.04.1997р., вид. Жовківським РВ УМВС України, проживає: АДРЕСА_1).

Відповідно до графи 12 митної декларації типу ІМ40ЕЕ №UA209190/2018/22011 від 26.07.2018 року вартість транспортного засобу становить 354262,83 грн.

Відповідно до електронної бази даних митниці встановлено, що в даному транспортному засобі при в`їзді на митну територію України переміщувались громадяни: ОСОБА_5 (паспорт НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.); ОСОБА_11 (паспорт НОМЕР_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.); ОСОБА_7 (паспорт НОМЕР_5, 21.05.1985 р.н.)

Для здійснення пропуску зазначеного автомобіля на митну територію України, ОСОБА_5 до митного контролю були надані наступні товаросупровідні документи: рахунок-фактура (Invoice) б/н від 25.07.2018 року відповідно до якого вартість автомобіля 13200 Швейцарських франків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 від 26.05.2015 року; Довіреність № 1652 від 26.07.2018 року видана громадянином ОСОБА_6 громадянину ОСОБА_5 на придбання транспортного засобу на його ім`я, оформлення відповідних документів на митниці та інших дій.

31.07.2018 року, декларантом ТзОВ "Л-МАКС" ОСОБА_8 (Адреса: АДРЕСА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3), для здійснення митного оформлення товару в режимі «Імпорт», у відділ митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ UA209190/2018/022561 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (Invoice) б/н від 25.07.2018 року відповідно до якого вартість автомобіля 13200 Швейцарських франків; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 від 26.05.2015 року; Довіреність № 1652 від 26.07.2018 року видана громадянином ОСОБА_6 громадянину ОСОБА_5 на придбання транспортного засобу на його ім`я, оформлення відповідних документів на митниці та інших дій; Акт про проведення огляду (переогляду) транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 27.07.2018 року; Додатковий аркуш до Акту про проведення митного огляду товарів від 27.07.2018 року; Довідка № 2018-06654 від 31.07.2018 року органу Сертифікації на транспортний засіб марки «LAND ROVER», модель: EVOQUE, 2015 року випуску, шасі №:НОМЕР_8; Копія закордонного паспорта гр.ОСОБА_12 (НОМЕР_3); Копія паспорта гр. України ОСОБА_5 (НОМЕР_7); Довідка № 45749 (індивідуальний код платника податку) видана гр. ОСОБА_5

Відповідно до графи 8 митної декларації отримувач товару ОСОБА_5 (п-рт НОМЕР_7, від 18.04.2000р., вид. Яворівським РВ УМВС України), реєстраційний номер облікової картки платника податків з державного реєстру фізичних осіб - платників податків 0.

Відповідно до інформації зазначеній в рахунку-фактурі б/н від 25.07.2018 року відправником товару є компанія «GYGAX AUTOMOBILES», CH NANDILLIER, 1868 COLLOMBEI, а одержувач товару - SKORBATIUK ROMAN, STR., DUTKOVYCHA 5, ZHOVKVA. UKRAINE, вартість товару - 13200 Швейцарських франків.

Львівською митницею ДФС засобами електронного зв'язку від компанії фірми продавця отримано лист (вх. № 688/13-70-20/38 від 02.087.2018 року), яким надіслано Рахунок-фактуру № 20180725-5 від 25.07.2018 року відповідно до якої продавець товару «Autogalerie Schweiz KlG», одержувач товару Roman Komarnytskyi, Liudkevicha 22, 79000, m.Lviv, Ukraine, і вартість автомобіля становить 22000 Швейцарських франків (Курс 1 ШВ франк=26,88084900 грн.), що на день ввезення на митну територію України становить 591378 грн. 68 коп.

Відповідно до поданих товаросупровідних документів ОСОБА_5 представляє інтереси ОСОБА_6 згідно Довіреності.

У судовому засіданні представник ОСОБА_5 - ОСОБА_9 подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. На його думку, ОСОБА_5 не є декларантом товару, а відтак не є суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Як вбачається із матеріалів справи, шляхом електронного декларування, уповноважений ОСОБА_6 представник - декларант ТзОВ «Л-МАКС» в особі ОСОБА_8 26.07.2018 року попередньо задекларувало органу доходів і зборів у формі МД-2 електронною декларацією ІМ40ЕЕ ввезення для одержувача ОСОБА_6 на митну територію України легкового автомобіля марки Land Rover, модель: Evoque, який був у користуванні, 2015 року випуску, шасі НОМЕР_9.

При цьому, ОСОБА_5 у вказаній декларації, як і в майбутньому в основній декларації при перетині кордону ДКД-ЕЕ UA209190.2018.22011 від 27.07.2018 року вказаний перевізником, яким насправді по суті і був. Крім того, факт здійснення ОСОБА_5 лише перевезення підтверджується і поясненнями декларанта - ОСОБА_8, наданими під час з'ясування Львівською митницею ДФС обставин цієї справи, згідно яких ОСОБА_5, як перевізник, лише надав декларанту документи для подальшого оформлення.

Вищевказану постанову 06 грудня 2018 року оскаржив представник Львівської митниці ДФС Лубоцький Б.І..

У апеляційній скарзі просить справу розглянути в присутності представника Львівської митниці ДФС; скасувати постанову Галицького районного суду м.Львова від 27 листопада 2018 року в адміністративній справі № 461/7649/18 (справа про порушення митних правил №4748/20900/18) щодо ОСОБА_5 та винести нову постанову, якою: ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу розміром 591378,68 грн; конфіскувати в дохід держави товар: «Автомобіль легковий 1 шт. марка LAND ROVER», модель: EVOQUE, 2015 року випуску, шасі №:НОМЕР_8»; стягнути з ОСОБА_5 на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання товару на складі митниці.

Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки є необгрунтованою, судом не надано належної оцінки доказам у справі, невірно встановлено обставини справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Стверджує, що суд першої їнстанції в оскаржуваному вироці невірно вказав, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України характеризується умисною формою вини у частині розуміння особи про протиправність своїх дій, які є умисними і вчиняються з метою приховування товару від митного контролю.

Разом з тим, диспозиція ч.1 ст.483 МК України містить завершений склад адміністративного правопорушення - порушення митних правил, яке зокрема включає в себе - «преміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто:... - з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів ... документів..., що містять неправдиві відомості щодо..., відправника та/або одержувача...», яке, відповідно до норм ст.458 МК України, може бути вчинено як умисно так і з необережності.

Крім того апелянт стверджує, що суд прийшов до невірного висновку про те, що порушення митних правил, яке полягає у наданні органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості не є триваючим, оскільки здійснюється в певний час (під час митного оформлення товарів) та повинне бути виявлене саме під час здійснення митним органом митного контролю.

Однак ч.2 ст.467 МК України передбачено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Тобто ст.467 МК України не визначає виключного переліку триваючих порушень.

Відповідно до листа Мінюсту України від 17.07.2007 р. № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Листом Міністерством юстиції України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи де відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці ді безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значниі час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формальні закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Таким чином орган доходів і зборів вірно зазначив суб'єкта вчиненого правопорушення, а також кваліфікацію його дій.

Підкреслює, що, незважаючи на доведеність вини правопорушника, докази які містяться матеріалах справи, суд першої інстанції провадження у вказаній справі закрив у зв'язку і відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_5, тобто недотримався вимог ст.245 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника митниці в підтримку поданої апеляційної скарги, захисника ОСОБА_9, який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи №461/7649/18 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.2 ст.7 КУпАП - провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 483 МК України передбачає адміністративну відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно п.5 ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно п.3 ч.1 ст.8 МК України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

На переконання апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції - ОСОБА_5 не є декларантом товару, а саме: транспортного засобу марки Land Rover, модель: Evoque, 2015 року випуску, шасі НОМЕР_9 та оригінал свідоцтва про його реєстрацію, а тому не може бути суб'єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Так, із матеріалів справи вбачається, що шляхом електронного декларування, уповноважений ОСОБА_6 представник - декларант ТзОВ «Л-МАКС» в особі митного брокера ОСОБА_8 26 липня 2018 року попередньо задекларувало органу доходів і зборів у формі МД-2 електронною декларацією ІМ40ЕЕ ввезення для одержувача ОСОБА_6 на митну територію України легкового автомобіля марки Land Rover, модель: Evoque, який був у користуванні, 2015 року випуску, шасі НОМЕР_9.

При цьому, ОСОБА_5 у вказаній декларації, як і в майбутньому в основній декларації при перетині кордону ДКД-ЕЕ UA209190.2018.22011 від 27 липня 2018 року вказаний перевізником, яким насправді по суті і був. Крім того, факт здійснення ОСОБА_5 лише перевезення підтверджується і поясненнями декларанта - ОСОБА_8, наданими під час з'ясування Львівською митницею ДФС обставин цієї справи, згідно яких ОСОБА_5, як перевізник, лише надав декларанту документи для подальшого оформлення.

На переконання апеляційного суду, ОСОБА_5 було подано всі необхідні товаросупровідні документи для здійснення пропуску транспортного засобу марки Land Rover, модель: Evoque, 2015 року випуску на митну територію України, зокрема рахунок-фактура (Invoice) б/н від 25 липня 2018 року та довіреність № 1652 від 26 липня 2018 року видана ОСОБА_6 ОСОБА_5 на придбання транспортного засобу на його ім`я, оформлення відповідних документів на митниці та інших дій.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за відсутності доказів прямого умислу ОСОБА_5 на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.

Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок судді місцевого суду, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що документи, подані ОСОБА_5 до митного оформлення містять неправдиві дані, тобто відомості зазначені у них належним чином не перевірені та не спростовані, а тому в його діях відсутні будь-які ознаки вчинення умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.483 МК України не встановлена, оскільки відсутні переконливі докази цього.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України. Такий висновок є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги представника митниці ДФС є безпідставними та необґрунтованими.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 27 листопада 2018 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК Україн - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.