Справа №592/3190/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Чернобай О. І.
Номер провадження 33/788/323/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 155-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 51 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_3 протягом 2017 року отримала дохід від підприємницької діяльності в сумі 1 491 832,00 грн, при цьому реєстратор розрахункових операцій не реєструвався та в діяльності не використовується, чим порушено вимоги п. 296.10 Податкового кодексу України та п.п. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що розгляд справи відбувся без її участі, оскільки вона не була повідомлена про дату та час розгляду справи, чим було порушене її право на захист, а про притягнення її до адміністративної відповідальності дізналася через 3 місяці, випадково, коли отримала оскаржувану постанову засобом поштового зв'язку.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури ОСОБА_3 було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а її участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і клопотання, вважаю, що клопотання про поновлення строку оскарження постанови судді не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 22 березня 2018 року №25 вбачається, що ОСОБА_3 повідомлена про час та місце розгляду справи, вона отримала другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення та засвідчила це своїм підписом. Від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а тому суд обґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення без її участі.

Незважаючи на те, що зазначена справа про адміністративне правопорушення дійсно була розглянута за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 05 квітня 2018 року, а апеляційна скарга на неї була подана 26 червня 2018 року, тобто з пропуском, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити про те, що у своєму рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», Європейський суд з прав людини вказав на те, що розумність тривалість провадження в суді повинна оцінюватись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника (в даному випадку порушника) та відповідних органів влади, а також важливості для заявника (порушника) питання, що розглядається.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, користуватись належними їй процесуальними правами та виконувати процесуальні обов'язки.

Незважаючи на те, що закон не пов'язує оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з моментом отримання копії цієї постанови, апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів, з моменту, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про судове рішення, яке оскаржується, оскільки ОСОБА_3 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а копія оскаржуваної постанови їй була направлена 17 травня 2017 року (а.с. 12).

Будь-яких інших поважних причин пропуску строку оскарження постанови, які б перешкоджали подати апеляційну скаргу в строк, зазначений ст. 294 КУпАП, ОСОБА_3 не надала.

Крім того при реалізації норм національного процесуального законодавства, яке регламентує порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, необхідно враховувати і правові позиції ЄСПЛ сформульовані, зокрема, в рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (принцип res judicata).

Таким чином, оскільки суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для задоволення клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, подана ним апеляційна скарга на зазначене судове рішення, відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає поверненню особі, яка її подала,

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 квітня 2018 року, якою на неї накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП відмовити.

Повернути ОСОБА_3 апеляційну скаргу на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 квітня 2018 року, як особі яка її подала.

Дана постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.