Справа № 303/4850/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28.12.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності -ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кураха Ю.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він о 01 год. 30 хв. на автодорозі М06 774 км Київ-Чоп не вибрав безпечної швидкості, не впоравшись з керуванням допустив наїзд на перешкоду (дерево), в результаті чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України та у тому, що 04.08.2018 близько 03 год. 00 хв. на автодорозі М06 774 км Київ-Чоп керував транспортним засобом марки «Volkswagen Тігуан», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження в установленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в порушення вимог п.2.5 ПДР України.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, суд обґрунтував протоколами про адміністративні правопорушення серії БР №052019, БД №048421 від 04.08.2018, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відеозаписом, схемою ДТП від 06.09.2017, які у своїй сукупності стверджують наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 130 ч. 1, 124 КУпАП складені з порушення вимог ст. 256 КУпАП, процедуру огляду на визначення стану сп'яніння також було порушено, оскільки він не бажав проходити процедуру освідування на місці, а в спеціалізованому закладі, однак працівники поліції не запропонували йому проїхати в такий заклад та не надали направлення. Крім того зазначає, що судом першої інстанції проведено судове засідання без його участі та належного його повідомлення про час та дату такого засідання, що порушило його право на захист. Вказує, що жодного повідомлення як у справі про притягнення його за ст. 124 КУпАП, так і за ст.130 КУпАП йому не надходило. Про винесену постанову дізнався з особистого звернення до суду, копію постанови йому не було надіслано, її отримав у суді, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження, який пропущений з поважних причин, а не безпідставно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кураха Ю.М., які підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи події, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи такі надійшли до суду першої інстанції 21.08.2018 із Мукачівського міськрайонного суду та 16.10.2018 суд розглянув об`єднану справу, винісши постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Проте, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 суд викликав на розгляд справи на вказаний день та час.

З матеріалами справи апелянт ознайомився тільки 31.10.2018, тоді же отримав копію оскаржуваної постанови, що стверджується його особистим підписом на описовому листі до справи, цього ж дня подав апеляційну скаргу.

Оскільки, апелянту не було відомо про оскаржувану постанову в межах строку її оскарження та судом належним чином він не повідомлявся про час та місце розгляду справи всупереч ст. 268 КУпАП, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови, як пропущений ним з поважних причин.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Зазначена норма закону, передбачає та гарантує реалізацію судом права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого КУпАП. Більш того, тією ж ч. 1 ст. 268 КУпАП, визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч вимогам ст. 268 КУпАП справа розглянута у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чим порушені її права на захист, що апеляційний суд розцінює порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою скасування постанови суду. З наведених підстав постанова суду підлягає скасуванню.

Щодо апеляційних доводів про відсутність складу правопорушення, перевіривши докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає доводи апелянта необгрунтованими.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено апеляційним судом, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124, ч.1 ст. 130 КУпАП доведена протоколами про адміністративне правопорушення серії БД № 052019 від 04.08.2018, серії БД №048421 від 04.08.2018, схемою ДПТ, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відозаписами подїї, особистими поясненнями ОСОБА_1, в тому числі даними в суді апеляційної інстанції, з яких убачається, що водій ОСОБА_1 не впорався з керуванням, допустив наїзд на зелені насадження, що розташовані на клумбі кругового руху, чим їх пошкодив, а також пошкодив свій автомобіль. У зв`язку із вчиненням ДТП, водієві було запропоновано пройти освідування для визначення стану алкогольного сп`яніння, однак від проходження такого в установленому законом порядку огляду, він відмовився у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим порушив вимоги п.п. 2.5, Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд не приходить до переконання, що процедура освідування працівниками поліції на визначення стану алкогольного сп'яніння порушена, оскільки з відеозапису убачається, що працівник поліції пропонував йому пройти освідування на місці зупинки або медичному закладі.

Таких обставин, які б вплинули на висновок суду про відсутність складу правопорушень, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, досліджені та перевірені апеляційним судом докази вказують на доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує, наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення виявлено працівником поліції в день складання ним відповідних протоколів - 04.08.2018, з дня вчинення правопорушення і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчився передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП тримісячний строк, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення.

За таких обставин, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 жовтня 2018 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП - скасувати.

Визнати ОСОБА_1 винним за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження в справі закрити на підставі п. 7 ч.1ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: