КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю

секретаря судового засідання Яцевич Н.А.

представника Київської митниці ДФС ЗахароваА.О.

перекладача ШабаловоїК.В.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, студента Київського лінгвістичного Університету, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає: АДРЕСА_2,

визнаний винуватим у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у сумі 1700 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 грн. в дохід держави та витрати у справі в сумі 13 грн. 67 коп.

Вилучені кошти: 370 доларів США, 100 Євро, 1700 грн. - повернуті ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що 28 серпня 2018 року о 9.35 год. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин Китаю ОСОБА_3, що прибув з Китаю м. Пекін, літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом № 288, своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п.4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянину було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має приблизно 12000 доларів США. Після цього пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. Пасажиром було видано готівку в розмірі 12000 доларів США, 100 євро та 1700 гривень, що знаходились у кишені брюк, одягнених на пасажирі.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми пасажиру було пропущено 11630 доларів США (що за курсом НБУ на 28 серпня 2018 становить 9997 євро). За протоколом про порушення митних правил вилучено 370 доларів США, 100 євро та 1700 гривень.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надавав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин Китаю ОСОБА_3, під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином Китаю ОСОБА_3, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі для нерезидентів України, відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27 травня 2008 року, та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

Даний протокол складено на місці виявлення правопорушення в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу D ДП МА «Бориспіль».

У зв'язку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил № 0687/12500/18 один примірник якого вручено під підпис і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

З виявленої суми пасажиру було пропущено 11630 доларів США (що за курсом НБУ на 28 серпня 2018 становить 9997 євро). За протоколом про порушення митних правил вилучено 370 доларів США, 100 євро та 1700 гривень.

Не погоджуючись з постановою суду в частині адміністративного стягнення, представником митниці подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати постанову, постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. та конфіскувати затриману валюту.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд безпідставно не застосував конфіскацію до особи, а послався на те, що застосування конфіскації є порушенням положень ст. 1 протоколу № 1 до Європейської Конвенції «З захисту прав і основоположних свобод людини».

Однак, апелянт звертає увагу на те, що положення, які передбачені статтею 1 Протоколу до Конвенції зазначено про те, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права», але вказані положення жодним чином не обмежують права держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Апелянт наголошує на тому, що в громадянина Китаю ОСОБА_3 було конфісковано тільки сума валюти, яка перевищувала еквівалент 10 000 євро, а в даному випадку - це 100 євро, 370 доларів США, 1700 гривень.

Також, як вказується в апеляційній скарзі, жодним чином не було встановлено, що застосування конфіскації у сумі 100 євро, 370 доларів США та 1700 гривень буде для громадянина Китаю ОСОБА_3 надмірним індивідуальним тягарем, а тому на думку апелянта постанова суду першої інстанції не відповідає меті адміністративного стягнення, та не сприяє вихованню порушника в дусі додержання чинного законодавства України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника митниці на підтримку поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, висновок судді про доведеність вини громадянина ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил доведена сукупністю доказів, наявних у справі, та в апеляційній скарзі не оскаржується, як і не оскаржується під час апеляційного розгляду, а тому в цій частині, виходячи з положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, якою передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, постанова суду не переглядається.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги представника Київської митниці в частині оскарження стягнення, накладеного на ОСОБА_3, то вони є необґрунтованими.

Так, санкція ст. 471 Митного кодексу України, за якою притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, дійсно передбачає конфіскацію, про що суддя зазначив в оскаржуваній постанові, однак не застосував цей вид стягнення, обґрунтувавши свій висновок посиланням на практику Європейського суду з прав людини та правильно зазначив, що застосування додаткового виду стягнення у виді конфіскації покладе на нього «індивідуальний надмірний тягар» .

За змістом ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують відповідальність.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував обставини справи, характер скоєного, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, прийшов до правильного та вмотивованого висновку, що на правопорушника може бути накладено стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, без конфіскації вилученої валюти.

Як пояснив під час апеляційного розгляду ОСОБА_3, він не задекларував кошти, оскільки був неосвічений у такому декларуванні, так як в країні проживання встановлені інші обмеження. Суму, яка перебувала у нього на момент проходження митного контролю, дали батьки на навчання, оскільки він є студентом Київського лінгвістичного університету. Про такі правила проходження митного контролю йому було невідомо. Кошти були виключно на навчання та проживання, інших доходів він не має. Китайською мовою інформації в аеропорту не було, англійську мову він розуміє трішки. Наміру приховувати валюту від працівників митниці грошові кошти у нього не було. На запитання інспектора митниці він відразу відповів про наявність у нього готівки в розмірі приблизно 12000 доларів США.

В первинних поясненнях ОСОБА_3 також вказав зазначені обставини (ас. 6-8).

З урахуванням пояснень ОСОБА_3 та суми переміщуваної через митний кордон не задекларованих митному органу коштів, яка складала 370 доларів доларів США, 100 Євро та 1700 грн., враховуючи, що правопорушення вчинено з необережності, у зв'язку з тим, що він не був обізнаний з вимогами законодавства, не мав на меті приховувати цю суму та в добровільному порядку сам повідомив працівників митниці про належність в нього приблизно 12000 доларів США, за відсутності в матеріалах справи відомостей, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість накладення стягнення без конфіскації майна.

Обтяжуючих відповідальність особи обставин апеляційним судом не встановлено.

Для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі, чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон); джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Висновок про звільнення ОСОБА_3 від адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошові кошти) для власного використання (оплати проживання, харчування, навчання), і цей предмет має законне походження, оскільки інше наявними у справі доказами не підтверджено, як і не надано доказів на підтвердження вказаних обставин і представником митниці, та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

З огляду на обставини, встановлені під час розгляду справи, враховуючи особу винного, природу походження та мету використання грошових коштів, майновий стан правопорушника, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушення положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на ОСОБА_3 «індивідуальний надмірний тягар».

Таким чином, судом першої інстанції правильно застосовано щодо ОСОБА_3 стягнення лише у виді штрафу без застосування додаткового стягнення у виді конфіскації.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що штраф, сума судового збору та витрати у справі ОСОБА_3 сплачені 9 листопада 2018 року.

За таких обставин, постанова судді є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

На підставі викладеного,керуючись ст. 528 МК України, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнаний винуватим у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у сумі 1700 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 352, 40 грн. в дохід держави та витрати у справі в сумі 13 грн. 67 коп., - залишити без змін, апеляційну скарг представника Київської митниці ДФС - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва