Справа № 134/1173/18
ПОСТАНОВА

03 вересня 2018 року Суддя Зарічанський В. Г. Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Крижопільськогорайону, Вінницької області, не одруженого, працюючого в ПрАТ ПК "Поділля" слюсар, ІПН - НОМЕР_1.

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП 16 листопада 2016 року.

За ст. 130 ч. 1, ст. 122-4 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2018 року інспектором СРПП Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 було складено протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.122-4, ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 27.08.2018 о 15 год. 45 хв. на автодорозі Гарячківка - Городківка керуючи автомобілем ОСОБА_3 д/н НОМЕР_2, допустив зіткнення із автомобілем AUDI - 80 д/н 55203ОК яким керував ОСОБА_4 Після чого залишив місце дорожньо - транспортної пригоди до якої він причетний.

Того ж, дня о 15 год. 45 хв. на автодорозі Гарячківка - Городківка водій ОСОБА_1 керував автомобілем ОСОБА_3 д/н НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законі порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Свою вину ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП визнав повністю. Щодо адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 вину не визнав. При цьому він пояснив, що до нього зателефонував ОСОБА_5 та попросив прийти завезти його додому, оскільки останій вживав спиртні напої. Коли він прийшов за автомобілем та сівши за кермо, відчув, шкребіт іншого автомобіля AUDI, налякавшись залишив місце події та поїхав на СТО, при цьому не перебував в стані алкогольного спяніння. Коли перебував на СТО приїхали працівники поліції, при цьому не пропонували пройти освідування на стан спяніння, не видавали направлення на проходження огляду нав стан спяніння у медичному закладі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що попросив ОСОБА_1 приїхати та забрати його автомобіль від цукрового заводу. Коли сіли у його автомобіль відчули шкрябіт іншого автомобіля. ОСОБА_1 налякавшись поїхав на СТО. Через деякий час приїхали працівники поліції, які склали протокол начеб то ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння і йому працівники поліції не пропопонували пройти освідування за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі. ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що працівники поліції попросили його бути свідком того, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніняя та відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Однак, він не чув чи пропонували ОСОБА_1 продувати прилад Драгер та їхати у лікарню.

Аналогічні покази дав і свідок ОСОБА_3

В судове засідання не зявився інспектор СРПП Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНп у Вінницькій області ОСОБА_2 причина неявки суду невідома. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників судового процесу, встановлено слідуюче. Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та провадження у справах обєднуються.

Встановлено, що 27.08.2018 о 15 год. 45 хв. на автодорозі Гарячківка - Городківка керуючи автомобілем ОСОБА_3 д/н НОМЕР_2, допустив зіткнення із автомобілем AUDI - 80 д/н 55203ОК яким керував ОСОБА_4 Після чого залишив місце дорожньо - транспортної пригоди до якої він причетний.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП підтверджуються самим визнанням вини правопорушника, письмовими поясненнями та протоколом про адміністративне правопорушення.письмовими поясненнями та протоколом про адміністративне правопорушення.

Щодо адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 відмовився пройти освідування на стан спяніння алкогольного спяніння.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року (зі змінами), передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров&a т;apos;я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853. Згідно цього розділу водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп&a я;apos;яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп'яніння. Жодних доказів про те, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем чи акт тимчасового затримання транспортного засобу в матеріалах справи також відсутні.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення з ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діяхКісіля О.І. не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Обєднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення за ст 130 ч. 1, ст.122-4 КУпАП відносно ОСОБА_1.

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 255 (двісті пятдесят пять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 закрити, за відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: