ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/322/18 Справа № 216/3096/18 Суддя у 1-й інстанції - Сидорак В.В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з оскаржуваною постановою, 08 червня 2018 року о 01 годині 40 хвилин у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу по вулиці Купріна, буд. №127б, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу «Драгер №6820» прилад №0308, результат позитивний 0,47% у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_2 поза межами строку його апеляційного оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного ним строку.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, адвокат ОСОБА_2 посилається на те, що про час та дату розгляду справи судом належним чином ОСОБА_3 повідомлено не було, у зв'язку з чим порушене його право на захист.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2, просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України, від 09.11.2015 № 1452/735, працівниками УПП в м.Кривому Розі Дніпропетровської області не було видане направлення до найближчого закладу охорони здоровя. Також адвокат посилається на те, що судом першої інстанції було порушено право на захист ОСОБА_3 через незабезпечення його участі у судовому засіданні.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник не з'явились. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути справу за відсутністю особи, що притягається до відповідальності, та її захисника.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто за відсутністю ОСОБА_3 та відомості про вручення йому копії оскаржуваного рішення в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд не вважає строк апеляційного оскарження постанови суду пропущеним.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом серії БД № 072483 від 08 червня 2018 року, чеком до нього про результати огляду з використанням алкотестера Драгер 6820, який зафіксовано результат тесту 0,47 проміле, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Посилання захисника на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду є необґрунтованим.

Так, відповідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

В силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України, від 09.11.2015 № 1452/735, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

З огляду на вказані вимоги, працівники поліції зобовязані запропоновувати водію пройти огляд із застосуванням спеціальних засобів та, за наявності згоди водія, його провести. Лише в разі незгоди водія з проведенням огляду із застосуванням спеціальних засобів або з його результатами, водій направляється працівниками поліції до медичного закладу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_3 погодився пройти огляд із застосуванням алкотестера та жодних пояснень стосовно незгоди з результатами огляду працівникам поліції не надав. Не були спростовані ці обставини й під час апеляційного розгляду.

Що стосується доводів адвоката щодо порушення права на захист ОСОБА_3 через незабезпечення участі у судовому засіданні, то вони є необгрунтованими, оскільки суд першої інстанції неодноразово видкладав розгляд справи, про що повідомляв сторону захисту, але вони своїм правом на участь в розгляді справи не скористались.

За таких обставин, визнати обґрунтованими доводи захисника суд апеляційної інстанції не може.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_3, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни або скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 залишити без задволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_1