Справа № 462/3933/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2018 року місто Львів

Суддя Залізничного районного суду міста Львова Румілова Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., с.Бартатів, вул. Джерельна, 36

за ч. 3 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

21 червня 2018 року о 09 год. 15 хв. ОСОБА_1 у м. Львові на вул. І.Виговського, 14 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, нечітка вимова), від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

ОСОБА_1 в суд не зявився хоча неодноразово належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому враховуючи встановлений термін розгляду справи, на підставі ст. 268 КУпАП, вважаю, що справу слід розглядати у його відсутності, оскільки факт неявки дає можливість зробити висновок, що ОСОБА_1 хоче уникнути адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, відеозапис події на оптичному носії інформації, з якого вбачається, що ОСОБА_2 пропонувалось проходження алкотесту та медичного огляду на стан спяніння, приходить до наступного.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_1 не виконав висунуту йому вимогу про проходження медичного огляду, не надав медичний висновок про визначення його стану.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, що стверджується витягом з бази даних, згідно якого ОСОБА_1, двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, при цьому відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім того стверджується поясненнями свідків, відеозаписом події, рапортом інспектора УПП у Львівській обл. ДПП від 21.06.2018 р., та протоколом про адміністративне правопорушення від 21 червня 2018 року серія БД № 051688 у якому ОСОБА_1 визнав факт скоєння правопорушення передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП, зазначивши, що 20.06.2018 р. близько 19.00 вживав алкоголь близько 200 грам.

Відповідно до розяснень, що містить п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р., оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та 3 ст.130 КпАП України. Не можна накладати це стягнення на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Враховуючи наведене, а також те, що за ОСОБА_1 жодного транспортного засобу не числиться (згідно довідки УПП у м. Львові), вважаю, неможливим накладення додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Накладаючи адміністративне стягнення, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, обставин, які помякшують відповідальність відсутні, тому для його виховання та попередження скоєння з його боку нових правопорушень, покарання йому слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 221, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 352 гривні 40 копійок судового збору в дохід держави.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М. Румілова