АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/870/18 Головуючий у І-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф.
Справа № 187/715/18-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючу, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції, пішохід ОСОБА_1 близько 18:40 годин 07.02.2018 р., рухаючись у м. Дніпро по вул. Воронезькій в районі вул. Амурської, при виході на проїзну частину не переконалась у безпеці, внаслідок чого на неї скоїв наїзд автомобіль «Фольксваген Джетта», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 Своїми вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 4.7, п. 4.14а ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати.

Обґрунтовуючи вимоги свого клопотання про поновлення строку оскарження, вказує, що вона не була належним чином повідомлена про день та час судового розгляду і не приймала участі у судовому засіданні в суді першої інстанції, в якому було винесено оскаржувану постанову, та отримала її копію 04.07.2018 р., за межами строку апеляційного оскарження.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та винесена в порушення норм процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Так, відсутні об'єктивні докази винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки будь-яка фото- або відеофіксація події не мала місця, а схема місця ДТП та протокол огляду місця ДТП підписані лише двома особами, які не бачили події, та зацікавленою особою - ОСОБА_2, в той час як ОСОБА_1 вказані документи не підписувала та при їх складанні присутня не була.

Крім того, не було проведено судову автотехнічну експертизу з метою встановлення швидкості руху автомобіля «Фольксваген Джетта», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, та наявності в останньої технічної можливості запобігти пригоді шляхом екстреного гальмування.

Також вказує, що ОСОБА_1 не була належним чином викликана до суду, чим була позбавлена можливості у судовому засіданні надати свої пояснення, заявляти клопотання тощо.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, які апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній підстав, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи апелянта про те, що вона при винесенні згаданої постанови не була присутня, а її копія була отримана її представником за межами строку апеляційного оскарження, підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції зважає на те, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає їх достатньою мірою обгрунтованими.

Так, механізм даної дорожньо-транспортної пригоди, який судом першої інстанції було в оскаржуваній постанові визнано доведеним, полягає у тому, що пішохід ОСОБА_1 перетинала проїзну частину дороги по вул. Воронезькій у м. Дніпро не по пішохідному переходу, а при виході на неї не переконалася у безпеці, внаслідок чого на неї здійснив наїзд автомобіль «Фольксваген Джетта», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2

Згідно ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 4.7 Правил дорожнього руху пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч, а згідно п. 4.14а Правил дорожнього руху, пішоходам забороняється виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Погоджуючись з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що поза увагою як посадових осіб органу поліції, так і суду першої інстанції залишилися дії другого учасника пригоди - водія ОСОБА_2, а саме на етапі складання протоколу про адміністративне правопорушення не було обговорено та достовірно з'ясовано, з якою швидкістю рухався автомобіль під її керуванням, на якій відстані вона побачила пішохода ОСОБА_1, в який час остання створила їй перешкоду для руху, чи мала водій ОСОБА_2 технічну можливість запобігти пригоді шляхом своєчасного гальмування, та чи дійсно нею були вжиті такі заходи, зважаючи на відсутність на схемі ДТП слідів гальмування.

Належить відзначити, що такі обставини, як несподіваний вихід пішохода ОСОБА_1 на проїзну частину дороги у темпі швидкого кроку безпосередньо перед автомобілем під керуванням ОСОБА_2, - випливають лише з пояснень останньої та не мають іншого об'єктивного підтвердження.

Більше того, при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції не звернув уваги на те, що схема ДТП (а.с. 10) не містить відомостей про те, в якому саме місці відбувся наїзд на пішохода, у зв'язку з чим висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 4.7 Правил дорожнього руху належить вважати таким, що не має об'єктивного підтвердження.

Таким чином, судом першої інстанції не було встановлено поза розумним сумнівом, що саме дії ОСОБА_1 перебувають у безпосередньому причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця