Єдиний унікальний номер 725/5132/18
Номер провадження 3/725/3118/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 року. Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючого судді: Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Верешко В.В.

за участю прокурора Покори К.В.

адвоката Редько О.М.,

розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління захисту економіки в Чернівецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання: АДРЕСА_2, начальника Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернівці

за ст.172-6 ч.2 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці, маючи військове звання «полковник», будучи відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом декларування, порушив вимоги ст.52 вказаного Закону, при наступних обставинах:

Так, згідно договору купівлі-продажу від 26.07.2018 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Toyota Prado» 2006 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 та отримав з продажу даного рухомого майна грошові кошти, сума яких на день набуття перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, а саме: 506 538 грн., однак не повідомив про суттєві зміни у своєму майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції.

Крім того, відносно ОСОБА_2 до суду надійшла адміністративна справа за ст.172-6 ч.2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №211, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді начальника квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці, маючи військове звання «полковник», набув згідно договору купівлі-продажу за №4333 від 27.07.2018 року право власності на рухоме майно - транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», 2008 року випуску, номер кузова - НОМЕР_2, загальною вартістю 200000 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року. Однак не повідомив про суттєві зміни у своєму майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.172-6 КпАП України.

У відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення у цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За таких обставин, справи про адміністративні правопорушення №725/5132/18 та №725/5133/18 за ст.172-6 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_2 слід об'єднати в одне провадження та присвоїти їм єдиний унікальний номер судової справи 725/5132/18.

Під час розгляду адміністративної справи судом ОСОБА_2 свою вину у вчиненні корупційного правопорушення не визнав та суду пояснив, що дійсно обіймає посаду начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці. З нормами Закону України «Про запобігання корупції» знайомий, однак про те, що у разі наявності суттєвих змін у майновому стані необхідно вносити відповідні зміни до декларації, йому не було відомо. Підтвердив, що в липні 2018 року продав власний транспортний засіб марки «Toyota Prado» 2006 року випуску та за частину виручених коштів придбав інший - марки «Toyota Land Cruiser», 2008 року випуску. Однак про те, що необхідно внести зміни до декларації йому стало відомо лише тоді, коли його викликали до Управління захисту економіки в Чернівецькій області для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією. Одразу після складення протоколу ним було внесено зміни до декларації. Жодного умислу на приховування доходів не мав. Просив провадження у справі відносно нього закрити, у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Редько О.М. підтримав пояснення свого підзахисного. Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки відсутній умисел на приховання інформації про суттєві зміни у майновому стані. Окрім цього, на його думку, Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки декларацій, а тому протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2, є неналежним доказом. Просив провадження у справі закрити, у зв'язку із відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення.

Прокурор просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки вважає, що його вина повністю доведена матеріалами адміністративної справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виходячи з наступного:

Так, положення ст.129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов'язані з корупцією, мають також з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння.

Відповідальність за ч.2 ст.172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2018" визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року на рівні 1762 гривні, тобто розмір 50 прожиткових мінімумів дорівнює 88100 гривень.

Як було встановлено, ОСОБА_2 з 09 жовтня 2015 року відповідно до наказу Міністра оборони України від 25.09.2015 року обіймає посаду начальника квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції» (п.п. «г» п.1 ст.3), частиною першою статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП, ОСОБА_2 є суб'єктом декларування та відповідно суб'єктом правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з відомостями із Регіонального сервісного центру МВС України в Чернівецькій області, за ОСОБА_2 був зареєстрований транспортний засіб марки «Toyota Prado» 2006 року випуску, який він в подальшому відчужив ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 26.07.2018 року за кошти в сумі 506538 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

У подальшому, 27 липня 2018 року, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу набув права власності на транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser», 2008 року випуску вартістю 200000 (двісті тисяч) грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме 88 100,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 з 26.07.2018 року (дата відчуження транспортного засобу) та 27.082018 року (дата набуття права власності на транспортний засіб) протягом 10 днів зобов'язаний був подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.

На момент відчуження транспортного засобу марки «Toyota Prado» 2006 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 та придбання транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser», 2008 року випуску, номер кузова - НОМЕР_2 ОСОБА_2 був суб'єктом декларування, відповідно до положень підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, оскільки обіймав посаду начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці, при цьому повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подав до Національного агентства з питань запобігання корупції лише 13 вересня 2018 року і такі обставини підтверджуються як матеріалами справи, так і не оспорюються самим ОСОБА_2

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не доводять тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Одночасно, судом враховуються висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, наведені в рішеннях «Гавенда проти Польщі» (Gaweda v. Poland, заява N26229/95, ECHR 2002-II) від 14 березня 2002 року та «Амман проти Швейцарії» (CASE OF AMANN v. SWITZERLAND, заява № 27798/95) від 16 лютого 2000 року про те, що «якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Окрім цього, відповідно до положень ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст.11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримується судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_2 про відсутність у нього умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, заслуговують на увагу, оскільки під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_2 мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки транспортний засіб ним був отриманий у законний спосіб та за власні кошти, після придбання якого він був зареєстрований на ім'я «ОСОБА_2.» у реєстрі транспортних засобів МВС України.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки суб'єктивного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відтак робить неможливим його притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне спростувати посилання захисника Редько О.М. на те, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений відносно ОСОБА_2, є неналежним доказом, так як складений суб'єктом, що не наділений правом перевірки подання суб'єктами декларування і повідомлень щодо змін у майновому стані, виходячи з наступного:

У матеріалах адміністративної справи міститься лист заступника військового прокурора Чернівецького гарнізону, з якого вбачається, що в діях начальника квартирно-експлуатаційного відділу м.Чернівці ОСОБА_2 виявлено ознаки адміністративного правопорушення, пов'язаного із корупцією.

Згідно п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський для виконання покладених на поліцію завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Реалізуючи повноваження спеціально уповноваженого суб'єкта у сфері протидії адміністративним правопорушенням, пов'язаним із корупцією, посадова особа Національної поліції має право збирати докази, визначені ст.251 КУпАП, які мають значення для вирішення питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, складається уповноваженою на те посадовою особою, зокрема посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції (п.1 ч.1 ст.255 КУпАП), і повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Враховуючи наведені вище обставини, відомості зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, здобуті у законний спосіб та уповноваженою посадовою особою, у зв'язку із чим, відсутні підстави для визнання протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією відносно ОСОБА_2 неналежним доказом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 287, 288 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич