Справа № 442/3500/18
Провадження №3/442/1184/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Кучаковського Ю.С., розглянувши матеріали, які надійшли з УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєсnрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого заступником міського голови м. Борислава, депутатом Дрогобицької районної ради, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину,

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.06.2018 № 342 ОСОБА_1, будучи депутатом сьомого демократичного скликання Дрогобицької районної ради відповідно до постанови Дрогобицької районної виборчої комісії „Про обрання депутатів Дрогобицької районної ради від 10.11.2015 № 61, відповідно до підпункту „б пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України „Про запобіганню корупції, являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України „Про запобігання корупції, примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України „Про запобігання корупції, вчасно не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе не визнав та пояснив, що він дійсно 07.03.2018 придбав транспортний засіб MERCEDES-BENZ E 250 CDI, йому відомо про необхідність подання декларації, проте починаючи з 13-14 березня він намагався подати декларацію. 16.03.2018, 17.03.2018 та в інші дні з сайту НАЗК не приходило підтвердження про зміну електронного ключа в звязку з чим ним неодноразово були написані листи на електронну адресу НАЗК, а також були здійснені дзвінки на гарячу лінію НАЗК. 27.03.2018 було змінено електронний ключ і після цього ним невідкладно було подано декларацію про суттєві зміни в майновому стані, а саме придбання автомобіля НОМЕР_1.

В судовому засіданні прокурор, який бере участь у розгляді справи, просив притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, та накласти на нього штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, повязані з корупцією від 25.05.1998 № 13, в чинній редакції зі змінами та доповненнями, у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й обєктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на зясування в кожній справі таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад корупційного правопорушення, передбаченого Законом; чи особа є винною в його вчиненні; чи належить вона до субєктів даного правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження в справі.

Суди мають також зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень.

Аналогічна вимога міститься в п. 7 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 48 Закону України „Про запобігання корупції національне агентство проводить щодо декларацій, поданих субєктом декларування види контролю, зокрема, щодо своєчасності подання. Порядок проведення передбачених цією статтею видів контролю визначається Національним агенством.

Проте, в матеріалах доданих до протоколу від 01.06.2018 № 342 відсутні дані щодо проведення НАЗК контролю своєчасності подання ОСОБА_1 декларації про суттєві зміни у майновому стані, а також звернення уповноваженого підрозділу (особи) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу або іншого структурного підрозділу такого органу до НАЗКщодо випадку несвоєчасного подання або неподання ОСОБА_1 декларації, які повинен був, у разі наявності таких документів, оцінити орган, уповноважений на складання протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі за ст. 172-6 КУпАП при зібранні доказів для складання зазначеного протоколу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління протиправне, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, яке полягає у тому числі і в несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України „Про запобігання корупції у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_1 являється субєктом, на якого поширюється дія Закону України „Про запобігання корупції, оскільки є депутатом сьомого демократичного скликання Дрогобицької районної ради відповідно до постанови Дрогобицької районної виборчої комісії „Про обрання депутатів Дрогобицької районної ради від 10.11.2015 № 61.

Згідно інформації з територіального сервісного центру № 4642 регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області 07.03.2018 ОСОБА_1 (придбав) здійснив первинну реєстрацію транспортного засобу, який ввезено з-за кордону, а саме: автомобіля MERCEDES-BENZ E 250 CDI, 2011 р.в., куз. № WDD2120031A303958, д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 206 287,29 грн.

Таким чином у майновому стані ОСОБА_1 внаслідок придбання вищезазначеного транспортного засобу, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 (88 100 грн), відбулись зміни, про які в подальшому, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України „Про запобігання корупції, йому необхідно було в 10-денний строк (з 00:00 год. 08.03.2018 по 23:59 год. 17.03.2018) повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції шляхом подання повідомлення про суттєві зміни.

ОСОБА_1 повідомив про суттєві зміни у майновому стані 27.03.2018 о 22 год. 55 хв.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положень ст. 1 Закону України „Про запобігання корупції сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Проте органом, яким складено протокол, не надано суду доказів, а також прокурором не доведено у судовому засіданні про наявність в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

У даному випадку, внаслідок обєктивних причин ОСОБА_1 не зміг вчасно реалізувати свій обовязок щодо повідомлення змін у його майновому стані. Таке несвоєчасне повідомлення сталось не з його умислу.

Суд бере до уваги посилання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що починаючи з 13-14 березня він намагався подати декларацію, проте йому з сайту НАЗК не приходило підтвердження про зміну електронного ключа в звязку з чим ним неодноразово були написані листи на електронну адресу НАЗК, а також були здійснені дзвінки на гарячу лінію НАЗК.

Також в матеріалах справи наявні копії електронних листів з переписки по зміні електронного ключа.

Після зміни 27.03.2018 електронного ключа ним в цей же день було подано декларацію про суттєві зміни в майновому стані.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обовязок зясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів субєктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічної думка судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією від 22.05.2017, зазначила, що субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення останнього до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України „Про міжнародні договори, міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті „кримінальне обвинувачення і „суперечки про громадянські права. У справі „Кадубец проти Словаччини (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Аналізуючи докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. В той же час, відповідно до ч. 2 цієї статті провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тому провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 11, 172-6, 247, 250, 277, 283, 284, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Ю.С. Кучаковський