КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року, якою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який працює вчителем фізичного виховання школа № 311, проживає за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований: АДРЕСА_3

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 352, 40 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 1 червня 2018 року о 22.55 год. в м. Києві по бульв. Перова, 48, керував автомобілем «Ауді А6» державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARHK-0529 , результат огляду - 0,95 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на норми ЦПК України, просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог поважності причин пропуску строку апелянт вказує, що не зміг з'явитись до суду, так як перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується довідкою № 87 від 18 липня 2018 року, а тому він відправив відповідне клопотання про неможливість приймати участь в судовому засіданні. В подальшому він звернувся до канцелярії суду для того, щоб дізнатись наступну дату судового засідання, але йому була вручена копія постанови, і, справа була розглянута за його відсутності, а в день проголошення судового рішення йому не була вручена копія постанови чи відправлена поштою.

З посиланням на норми ЦПК України, апелянт зазначає, що скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Однак, відповідно до резолютивної частини постанови від 20 липня 2018 року, вона може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення. Оскільки відповідачем отримано копію постанови 7 серпня 2018 року, то з цього часу він має право на оскарження постанови суду.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду надійшов протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи призначений на 20 липня 2018 року на 08.30 год., про що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином (ас. 4-5, 13).

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ст.. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки станом на день та час розгляду справи у суду були дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи та будь-які клопотання або заяви про відкладення розгляду справи відсутні, судом першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1, тобто, 20 липня 2018 року під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції дотримані вимоги ст. 268 КУпАП,.

З матеріалів справи вбачається, що 18 липня 2018 року ОСОБА_1 направлено до суду поштовим відправленням заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою (ас. 13-14), яка отримана судом, згідно з роздруківки сайту «Укрпошта», тільки 30 липня 2018 року, тобто, після розгляду справи, а тому доводи, викладені в клопотанні, про те, що за наявності такої заяви суд зобов'язаний був відкласти розгляд справи, не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки станом на 20 липня 2018 року суд не мав вказаної заяви у розпорядженні, як і будь-якого іншого клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст.. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження вручення або направлення копії постанови суду апелянту, і доводи апелянта про те, що він отримав копію постанови тільки 7 серпня 2018 року не спростовані.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказав, що станом на 18 липня 2018 року він хворів, про що повідомив суд, а тому вважає, що суд не повинен був розглядати справу за його відсутності. Хворів він днів 5-6. Після цього розглядом справи не цікавився, оскільки цьому заважала робота. 7 серпня 2018 року він звернувся до суду, де і дізнався що розгляд справи вже відбувся. Тоді ж отримав копію постанови. Після цього він звернувся до знайомого юриста, який склав йому апеляційну скаргу, завіривши його (ОСОБА_1), що строк на апеляційне оскарження складає 30 днів, а не 10 днів, як зазначено у постанові. Інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови відсутні, він не може такі назвати.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана 20 серпня 2018 року, відповідно до поштового штемпелю (ас. 16-17), тобто, навіть с пропуском 10-тиденного строку з моменту отримання копії постанови 7 серпня 2018 року.

Будь-яких доводів про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Харченком В.М. в клопотанні не вказано, а посилання ОСОБА_1 у клопотанні на положення ЦПК України, як на обґрунтування підстав для поновлення строку у справі про адміністративне правопорушення, не ґрунтується на законі, оскільки строки та порядок оскарження постанови судді за результатами розгляду справи встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

За відсутності належних та обґрунтованих доводів та доказів про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 294 КУпАП, з урахуванням того, що апеляційна скарга подана після закінчення встановленого строку на апеляційне оскарження та не встановлені поважні причини пропуску такого строку, в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року щодо ОСОБА_1

Апеляційну скаргу, з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Справу повернути до Дніпровського районного суду м. Києва.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва