Справа № 316/1117/18
Провадження № 3/316/315/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2018 рік м. Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Вільямовська Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Енергодарі адміністративну справу, яка надійшла з Олешківського відділу поліції Новокаховського ВП ГУНП у Херсонській області, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

особі, яка притягається до адміністративної відповідальності розяснено права передбачені ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області 03.07.2018 року з Олешківського відділу поліції Новокаховського ВП ГУНП у Херсонській області надійшла справа Відносно ОСОБА_1 про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №360583 складеного 10.06.2018 року, ОСОБА_1, на автомобільній дорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 250 км.+ 349 м., 10.06.2018 року об 11 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «RENAULT MASTER» державний номерний знак: АР8307СВ, не вибравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки перед початком обгону, не впевнившись в тому, що водій транспортного засобу «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_1, подав сигнал щодо наміру повороту наліво, здійснив з ним зіткнення, в наслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Чим порушив вимоги п.2.3 «в», 12.1, 14.2»б» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, про що також зазначено ним в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1) та у письмових поясненнях наданих до протоколу (а.с.4), пояснивши, що 10.06.2018 року рухався по автомобільній дорозі Одеса-Мелітополь в напрямку Цюрупинська в автомобілі «RENAULT MASTER» державний номерний знак: АР8307СВ зі швидкістю приблизно 100 км/год. із включеним «круїз-контролем». Не доїжджаючи 15 км. до м. Цюрупинськ, з лівої сторони, по ходу напрямку руху його автомобіля, неподалік від дороги розташоване кафе з бесідкою де можна відпочити. Дорожнє покриття, погода, видимість були хорошими, дорожня розмітка горизонтальна біла переривчаста, яка дозволяє обгін транспортних засобів на даній ділянці дороги, на підтвердження цього надав фотознімки даної ділянки дороги. А також зазначив, що він бачив як з узбіччя дороги зустрічної полоси дорожнього руху виїхав автомобіль «Мерседес», за 200-300 м. до нього, розвернувшись почав рухатись по направленню на м. Цюрупинськ. Увімкнувши сигнал повороту на ліво, він почав обгін автомобіля «Мерседес» з лівої сторони. При обгоні, не доїжджаючи до автомобіля «Мерседес», за 15-20 метрів, побачив, що автомобіль «Мерседес» включив сигнал повороту на ліво та почав розворот ліворуч перед ним. З метою уникнення зіткнення з автомобілем «Мерседес» він почав викручувати руль автомобіля лівіше і гальмувати, однак зіткнення його автомобіля «RENAULT MASTER» з автомобілем «Мерседес» не вдалося уникнути та правою стороною колеса свого автомобіля він вдарив ліву сторону передньої частини колеса автомобіля «Мерседес», отже сталося ДТП. Вийшовши з машини впевнившись, що постраждалих осіб не має, викликав поліцію. Внаслідок ДТП машини отримали механічні пошкодження. Не вважає, що зіткнення сталося з його вини, а вважає, що у ДТП винний видій автомобіля «Мерседес».

В своїх поясненнях в судовому засіданні другий учасник дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_2, пояснив що 10.06.2018 року він на своєму автомобілі «Мерседес», державний номерний знак: АР6437ЕВ разом їхав із сімєю в напрямку зі сторони м. Мелітополь до м. Цюрюпінська, побачивши бесідку, біля якої можливо перепочити, розвернувся та поїхав у сторону м. Мелітополь із середньою швидкістю 40-50 км/год. При розвороті бачив, що в метрах 800-1000 у зустрічному напрямку руху рухався автомобіль «Рено». Потім, з метою підїхати до бесідки, яка знаходилась з лівої сторони, він прийняв рішення повернути до центру дороги та трохи виступило за розмітку, при цьому сигнал повороту ліворуч ним було увімкнено, та зменшивши швидкість руху з 50 км/год. практично зупинив свій автомобіль майже повністю, побачивши у дзеркало заднього вида автомобіль «Рено», який почав здійснювати обгін на відстані приблизно 30 метрів, він прийняв рішення зупинитися для того, щоб автомобіль який рухався позаду мав можливість обїхати. Проте зіткнення не вдалося уникнути. Постраждалих осіб немає, пошкодження отримали автомобілі. Винним себе у ДТП не вважає.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3М підтримав вищезазначене.

Опитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, пояснила, що 10.06.2018 року від місця ДТП вона знаходилась в метрах десяти. Бачила, що на узбіччі дороги в сторону м. Мелітополь, стояв автомобіль «Мерседес», потім він почав рухатися, за 200-300 м. увімкнув сигнал повороту ліворуч розвернувся на зустрічну полосу в напрямку м. Цюрупинськ. У цей час по дорозі в напрямку м. Цюрупинськ їхав автомобіль «Рено», приблизно за 300 метрів до автомобіля «Мерседес» водій «Рено» увімкнув сигнал обгону ліворуч та почав обганяти автомобіль «Мерседес» з лівої сторони, який на той час вже був у поточному напрямку із автомобілем «Рено». В цей час автомобіль «Мерседес» вже практично не рухався та почав повертати ліворуч злегка виїхавши на зустрічну полосу руху транспорту та в цей момент відбулось зіткнення автомобілів.

Крім того, судом було досліджено та надано оцінку письмовим доказам, що знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №360583 складеного 10.06.2018 р. (а.с.1), Схемі пригоди (а.с.2), здійснено аналіз як усних пояснень наданих під час розгляду справи із письмовими поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (а.с.4, 3, 5 - відповідно).

Отже, дослідивши та оцінивши наявні докази, їх належність, достатність та взаємозвязок в сукупності, суд дійшов наступного висновку:

Згідно положень ст.246 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

При цьому з аналізу ст.ст. 245, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), ОСОБА_1 інкримінується порушення Правил дорожнього руху визначених пунктами: 2.3«в», 12.1, 14.2«б».

З аналізу зазначених пунктів Правил дорожнього руху (далі ПДР) із встановленими під час розгляду справи, обставин, вбачається наступне:

Пунктом 2.3 «в» ПДР України передбачено, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається що саме з переліченого в даному пункті було порушено водієм ОСОБА_1, доказів будь-якого порушення зазначеного пункту правил, з досліджених доказів не встановлено, водієм ОСОБА_1 порушення даного пункту ПДР заперечується.

Згідно п. 12.1 ПДР України, вбачається, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Проте, водієм ОСОБА_1 заперечується порушення скоротного режиму та його взаємозвязок із наслідками у вигляді ДТП, при цьому, посилання водія ОСОБА_1 на те, що автомобіль під його керуванням рухався зі швидкістю 100 км/год., ще не доводить порушення скоротного режиму, оскільки, крім словесних стверджень про наявність порушення скоротного режиму ОСОБА_5, судом не встановлено, оскільки вони відсутні в матеріалах справи. Крім того, ПДР визначено різні види допустимого скоротного режиму та його заборону в залежності від умов.

Так, наприклад, згідно п.12.6. ПДР, поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: Б) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років - не більше 70 км/год.; ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год. Відповідно до п.12.9. ПДР, водієві забороняється: а) перевищувати максимальну швидкість, визначену технічною характеристикою даного транспортного засобу; б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил; А відповідно до п.12.8. ПДР, на ділянках доріг, де створені дорожні умови, що дають можливість рухатися з більш високою швидкістю, за погодженим з уповноваженим підрозділом Національної поліції рішенням власників доріг або органів, яким передано право на утримання таких доріг, дозволена швидкість руху може бути збільшена шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків.

З зазначеного, можна зробити висновок, що скоротний режим, яким, як зазначає сам водій ОСОБА_1 в судовому засіданні, він рухався, може свідчити як про його порушення водієм так і про не порушення, оскільки неможливим є встановлення з досліджених наявних доказів, яка швидкість руху дозволена на ділянці дороги, на якій сталося ДТП та якою до часу зіткнення рухався автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 та причинно-наслідковий зв'язок з ДТП.

Щодо порушення водієм ОСОБА_1 п.14.2»б» ПДР, яким визначено, що перед початком обгону водій повинен переконатися, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 заперечує порушення даного пункту правил, зазначивши, що він заздалегідь увімкнув лівий поворот та почав обгін автомобіля «Мерседес» з лівої сторони, свідок ОСОБА_4 - в судовому засіданні також зазначила, що водій «Рено» увімкнув лівий поворот приблизно за 300 м. до автомобіля «Мерседес» та почав обгін, а з пояснень свідка ОСОБА_2, який керував автомобілем «Мерседес», вбачається що він взагалі побачив водія автомобіля «RENAULT MASTER», який пішов на обгін тільки за 30 м.

Отже, з пояснень зазначених осіб як і матеріалів справи неможливо впевнено зазначити, що водій ОСОБА_1, який керував автомобілем «RENAULT MASTER», було порушено вимоги п.14.2 «б» ПДР та що саме вони перебувають у причинно-наслідковому звязку з ДТП.

Відповідно до п.9.4. ПДР, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

А відповідно до п.10.1. ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Та, відповідно до п.10.4 ПДР, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

За таких обставин, дослідивши зібрані по справі докази приходжу до висновку про неможливість дати однозначний висновок про доведеність чи недоведеність винуватості ОСОБА_6 в порушенні нею п.10.1 ПДР та відповідно у вчиненні складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Інших доказів які б підтверджували чи спростовували винуватість ОСОБА_6 не здобуто, клопотання щодо можливого проведення експертиз не заявлено, а відтак приходжу до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки виходячи з загальних засад притягнення особи до адміністративної відповідальності всякі сумніви в доведеності винуватості особи слід трактувати на їх користь.

З досліджених судом, наявних доказів, виявилось неможливим встановити беззаперечної вини у ДТП саме водія автомобіля «RENAULT MASTER» - ОСОБА_1 та також того, що саме його дії або бездіяльність перебувають у причинно-наслідковому звязку з подією правопорушення, оскільки належними та допустимими доказами цього не вбачається. Інших доказів які б підтверджували чи спростували винуватість ОСОБА_1 не здобуто, клопотання щодо можливого проведення експертиз не заявлено, з метою встановлення усіх обставин, які призвели до ДТП.

Відповідно до приписів ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, слід зазначити, що сам Протокол про адміністративне правопорушення серія БД №360583 (далі Протокол БД №360583), складений 10.06.2018 року з порушенням, яке полягає у наступному:

Згідно статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В доданому до матеріалів справи Протокол БД №360583, в порушення вимог ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України, у графі «Свідки чи потерпілі» не зазначено жодного свідка правопорушення чи потерпілого, при цьому до матеріалів протоколу додано пояснення громадян ОСОБА_2, ОСОБА_4 без визначення їх правового статусу, який також не зазначено у Протоколі БД №360583.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, саме на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно приписів ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є забезпечення доведеності вини.

Отже з аналізу вищевикладеного, приходжу до висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки виходячи з загальних засад притягнення особи до адміністративної відповідальності всякі сумніви в доведеності винуватості особи слід трактувати на їх користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також того, що з наявних доказів неможливо достовірно та беззаперечно встановити наявність вини саме водія автомобіля «RENAULT MASTER» - ОСОБА_1 у порушені Правил дорожнього руху які призвели до дорожньої транспортної пригоди та кваліфіковані досудовим слідством як порушення ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у звязку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №316/1117/18 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Енергодарський міський суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.О. Вільямовська