Номер провадження: 33/785/1368/18
Номер справи місцевого суду: 520/5562/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Сегеда С.М.,

секретар судового засідання Ющак А.Ю.,

за участю захисника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 04 липня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 04 липня 2018 року ОСОБА_2був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 352,4 грн.

Відповідно до вказаної постанови суду, громадянин ОСОБА_2 був визнаний винним у тому, що 24.04.2018 року о 23 годині 19 хвилин ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Драгер», в присутності двох свідків, результат позитивний 1.71 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п. 2.9 а «Правил дорожнього руху України».

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_2звернувся до апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є незаконною, у звязку з чим просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси, від 04.07.2018 року і закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, ОСОБА_2в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи це тим, що він не був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Так, вирішуючи питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, апеляційний суд зазначає, що згідно ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що скаржник пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин, оскільки участі в суді першої інстанції не приймав, копію оскаржуваної постанови отримав його представник лише 26 липня 2018 року.

З цих підстав строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Що стосується суті апеляційної скарги, то дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступні обставини.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу і клопотання про поновлення строку на апеляційне скарження постанови суду.

При цьому, ОСОБА_3 посилався на те, що ОСОБА_2 не вживав алкогольних напоїв 24.04.2018 року, коли був зупинений співробітниками дорожньої поліції, однак технічний засіб помилково показав, що він був у стані спяніння, з результатом 1,71 проміле.

Заперечуючи проти вказаних результатів, ОСОБА_3, як і його довіритель в апеляційній скарзі пояснив, що дослідження проводилось за допомогою приладу Dгаgег «ALKOTEST 6810» №АRBН-0629, застосування якого не дозволено МОЗ України та Держспоживстандартом.

Крім того, згідно роздруківки вказаного приладу, останнє його калібрування відбулось 12.09.2017 року, тобто з порушенням шестимісячного строку.

Також заявник апеляційної скарги посилався на те, що оскільки ОСОБА_2 не визнавав своєї вини у вживанні алкогольних напоїв, то йому співробітники поліції повинні були запропонувати проїхати з ними до закладу охорони здоровя для проведення огляду на стан алкогольного спяніння. Однак, йому не було запропоновано таких дій, що свідчить про відсутність доказів знаходження ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння 24.04.2018 року.

Аналізуючи дані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі - Інструкція) огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоровя).

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 091265 від 25.04.2018 року, складеного в 00 год. 01 хв., ОСОБА_2 24.04.2018 року о 23 год. 19 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі, в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Драгер», в присутності двох свідків, результат позитивний 1.71 проміле алкоголю.

Як було вказано вище, зазначені обставини були письмово підтверджені свідками ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Крім того, як вбачається із відеозапису співбесіди співробітників патрульної поліції і правопорушника ОСОБА_2, починаючи з моменту зупинення автомобіля під його керуванням і до перевірки його стану приладом Dгаgег «ALKOTEST 6810» №АRBН-0629, за весь час, який склав приблизно 40 хвилин, ОСОБА_2 на ставив перед співробітниками поліції питання про те, що він не погоджується із вищевказаним приладом і що бажає, щоб його освідчили в закладі охорони здоровя.

З цих підстав, доводи заявника апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не визнавав своєї провини, у звязку з чим співробітники повинні були запропонувати освідчити його на стан спяніння в закладі охорони здоровя, є безпідставними і необґрунтованими.

Більше того, як вбачається із вказаного протоколу, правопорушник ОСОБА_2 підписав його і жодним чином не заперечував проти нього, що свідчить про його повну згоду із вказаним протоколом.

Крім викладеного, апеляційний суд Одеської області також вважає за необхідне зазначити, що у разі, якщо б ОСОБА_2 не перебував у стані спяніння, він би не підписував протокол про адміністративне правопорушення, заперечував би проти нього, вимагав би направлення його на медичний огляд до медичної установи і у всякому разі мав змогу пройти цей огляд самостійно після складення відносно нього протоколу і вилучення у нього посвідчення водія ПБВ № 728261.

Однак, жодних із вказаних дій ОСОБА_2 не здійснив, що безсумнівно свідчить про визнання ним своєї вини у порушенні вимоги п. 2.9. а) «Правил дорожнього руху України», і як наслідок правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про те, що дослідження проводилось за допомогою приладу Dгаgег «ALKOTEST 6810» №АRBН-0629, застосування якого не дозволено МОЗ України та Держспоживстандартом, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 17.09.2018 року було витребувано від Управління Патрульної поліції м. Одеси інформацію стосовно сертифіката відповідності, свідоцтва відповідності і дані щодо калібрування приладу «Драгер», який застосовувався під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння 24.04.2018 року. У справі була оголошена перерва до 10 жовтня 2018 року, до 16.00 год.(а.с.38)

08 жовтня 2018 року від т.в.о. начальника Управління Патрульної поліції в Одеській області надійшла відповідь за № 21275/41/13/13/03-2018 від 04.10.2018 року (а.с.40), згідно якої суду були надані наступні копії:

копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 6810» № ARBH-0629,нa 1 арк.;

копія сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, зареєстрованому в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, на 1 арк.;

копія пояснювального листа до сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, на 1 арк.;

копія відомості про сервіс, градуювання (калібрування) та державну повірку на 1 арк.

Згідно вказаних документів, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 6810» № ARBH-0629, за допомогою якого проводилося дослідження ОСОБА_2, чинне до 12.09.2018 року (а.с.41).

Крім того зазначено, що у відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року, газоаналізатори, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік (а.с.43).

Також згідно сервісної книжки газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager Alcotest 6810» № ARBH-0629, його державна повірка відбулась 12 вересня 2017 року та 25 вересня 2018 року (а.с.44).

Тобто, із вказаних матеріалів слідує, що засіб вимірювальної техніки «Drager Alcotest 6810» № ARBH-0629, за допомогою якого проводилося дослідження ОСОБА_2 24.04.2018 року, був повіреним і таким, що відповідав вимогам чинного законодавства щодо вимірювальної техніки для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі на вказаний період часу.

Крім викладеного, колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, апеляційний суд Одеської області погоджується з висновком суду першої інстанції, який в повній мірі дотримався вищевказаних правових норм, а саме повно, всебічно і об'єктивно з'ясував обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 грн. з позбавленням його права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Також судом було обґрунтованостягнуто з ОСОБА_2 на корить держави судовий збір у розмірі 352,4 грн.

Будь-яких інших доказів та доводів, які б підтверджували наявність підстав для скасування оскарженої постанови надано не було, у звязку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскарженої постанови.

Що стосується заяви захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, призначеної на 10.10.2018 року, на іншу дату (а.с.48), то апеляційний суд відмовляє в її задоволенні, оскільки вказаний захисник дав свої пояснення по справі і необхідності його повторного допиту матеріали справи не містять. Крім того, він не надав суду доказів поважності неможливості неприбуття в судове засідання. В свою чергу, правопорушник ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, до нього не прибув, про причини неможливості прибуття в судове засідання суд апеляційної інстанції не повідомив.

Керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Одеської області

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 04 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 04 липня 2018 року, якою ОСОБА_2було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6