Справа № 359/9337/18
Провадження № 3/359/4121/2018

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2018 м. Бориспіль
Перевезення товарів здійснювалось морським транспортом «PACUL» у 40-футовому контейнері № TRKU5502486 та доставлено до митниці призначення (відділ митного оформлення № 2 м/п «Вишневе» Київської митниці ДФС) вантажним автомобілем з державними реєстраційними номерами BH3743BI/BH4416XO.
Згідно з даними товаросупровідних документів відправником товару є «SANICA DIS TICARET A.S.» (KAVAKLI MAHALLESІ. ISTANBUL CADDESI NO 10 ISTANBUL) Туреччина.
04.03.2017 року з метою випуску вказаного товару у вільний обіг до відділу митного оформлення № 2 м/п «Вишневе» Київської митниці ДФС ТОВ «ТВОЯ ЛОГІСТИКА» (код ЄДРПОУ НОМЕР_3), на підставі договору про надання митно-брокерських послуг від 02.11.2016 №МБ-ТЛД-11 укладеного між ТОВ «ТВОЯ ЛОГІСТИКА» (код ЄДРПОУ НОМЕР_3) та ТОВ «ДЕВОР» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), було подано заповнену ЕМД типу «ІМ-40 ДЕ» та відповідні товаросупровідні документи.
Поданій митній декларації присвоєно реєстраційний № UA125190/2017/651123 від 04.03.2017 року, здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг товар «труби, фітинги, кріплення та кулькові крани…» у кількості 1623 місць, загальною вагою брутто 20 520 кг., загальною вартістю 34 413,96 Доларів США.
За результатами опрацювання відповіді митної адміністрації Туреччини встановлено наступне:
Таким чином, інформація, отримана від митної адміністрації Туреччини в рамках проведеної митної перевірки свідчить про те, що 23.02.2017 року переміщення товарів «труби, фітинги, кріплення та кулькові крани…» через митний кордон України за ЕМД типу «ІМ 40 ЕЕ» від 22.02.2017 року № 125140002/2017/659274 здійснено шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема, щодо вартості та одержувача експортованого товару відомостям, задекларованим в Україні за ЕМД від 04.03.2017 року № UA125190/2017/651123.
Згідно з ч. 2 ст. 459 та п.7, п.43 ст.4 МК України суб'єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обовязків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини 3 статті 65 Господарського кодексу України, для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства.
Частиною 5 статті 65 Господарського кодексу України визначено, що керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.
Відповідно до інформації, наявної в податкових базах даних та обліковій картці особи, яка здійснює операції з товарами - ТОВ «ДЕВОР» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1), на дату переміщення вищезазначених товарів через митний кордон України, на посаді керівника підприємства ТОВ «ДЕВОР» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) перебував громадянин України ОСОБА_2.
Перебуваючи на посаді керівника підприємства, гр. ОСОБА_2 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобовязаний надавати до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.
Таким чином, керівником ТОВ «ДЕВОР», громадянином України ОСОБА_2 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів «труби, фітинги, кріплення та кулькові крани…», вартістю 1 850 539,02 грн., задекларованих у митній декларації від 04.03.2017 року № UA125190/2017/651123 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо їх вартості та одержувача товару.
Відповідно до інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил бази даних ЄАІС ДФС, громадянин ОСОБА_2 протягом 2017-2018 років не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
16.11.2018 року постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області, адміністративний матеріал про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, відносно громадянина ОСОБА_2 було повернуто до Київської митниці ДФС для проведення додаткової перевірки (а.с.68-70).
26.12.2018 року матеріали даної справи, після проведення додаткової перевірки Київською митницею ДФС, надійшли до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
Представник митниці ОСОБА_1 у судовому засіданні протокол підтримала, та зазначила, що громадянин України ОСОБА_2 скоїв порушення митних правил, яке передбачене ч. 1 ст. 483 МК України. З огляду на вказане вона просила визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів з конфіскацією зазначеного товару.
Суд, заслухавши пояснення представника митниці, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що вина ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлений, а тому провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.
Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Стаття 251 КУпАП також визначає, що є доказами в справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до коментованої ст. 251 КУпАП, для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Відносний доказ - це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв'язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за який законом передбачено адміністративну відповідальність.
Зі змісту статті 458 МК України, встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи МК чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Отже, склад адміністративного правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об'єктивний і суб'єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті, до якої притягується особа за порушення митних правил. В іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Таким чином, відповідно вищезазначених норм чинного законодавства та ст. 254, ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту предявляють спеціальні вимоги, оскільки він є підставою для розгляду справи щодо особи, яку притягують до адміністративної відповідальності.
Частиною 1 ст. 494 МК України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Відповідно до ч. 2 даної статті протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, імя, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; 4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості.
Відповідно до коментованої статті 494 МК України, протокол про порушення митних правил є основним джерелом доказів. Протокол складається у кожному випадку виявлення порушення митних правил, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення порушення митних правил, ніякого іншого документу про прийняття до провадження митними органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про порушення митних правил, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.
Протокол про порушення митних правил - це комплексне джерело доказової інформації. При цьому він набуває значення доказу лише тоді коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою митних органів; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею. Протокол про порушення митних правил повинен містити перелік всіх обовязкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він немає доказового значення.
Таким чином, протокол про порушення митних правил займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи митних органів встановлюють наявність чи відсутність митного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного розвязання справи. Така позиція законодавця вимагає саме від посадових осіб, які складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.
Отже, інспектор митниці при складанні протоколу про порушення митних правил керівником ТОВ «ДЕВОР», громадянином України ОСОБА_2, посилаючись на лист митної адміністрації Туреччини, вважає що дії правопорушника, спрямовані на переміщення товарів «труби, фітинги, кріплення та кулькові крани…», вартістю 1 850 539,02 грн., задекларованих у митній декларації від 04.03.2017 року № UA125190/2017/651123 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо їх вартості та одержувача товару.
Крім того, стаття 492 МК України передбачає, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється державною мовою.
При цьому до протоколу про порушення митних правил копії документів, наданих митною адміністрацією Туреччини, складені на іноземній мові, без перекладу на українську мову, що є неприпустимим. Дане провадження містить в собі ряд документів, які є нечитабельними (а.с.21-22, 41-44), що не дає змоги повно та всебічно зясувати обставини справи.
Також даний протокол про порушення митних правил складено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у протоколі відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутні відомості про роз'яснення їй прав та обов'язків, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 498 МК України, відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а якщо особа відмовилась від підпису протоколу, то повинні бути належним чином зазначені відомості про відмову особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу. Це свідчить про порушення прав, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки у відповідності до ст.ст. 254, 256 КУпАП, та ч. 7 ст. 494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності особи, а другий примірник протоколу вручається такій особі під розписку.
Як вбачається з наданих матеріалів справи, а саме з листа заступника начальника митниці начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ОСОБА_4 № 8063/10-70-20-21 від 26.12.2018 року (а.с.72-73), в ході проведення додаткової перевірки даної справи вищезазначені недоліки працівниками митниці усунуто не було з поясненням того, що відділом провадження у справах про порушення митних правил управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії отримано інформацію від управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності щодо відсутності в кошторисі митниці коштів для оплати перекладів у спеціалізованому бюро перекладів.
Вищезазначені обставини свідчать про те, що в ході додаткової перевірки недоліки зазначені у постанові суду від 16.11.2018 року працівниками митниці усунуті не були, згідно до вимог чинного законодавства України.
При цьому, суддя звертає увагу, що обов'язок щодо належного складання протоколу про порушення митних правил, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Висновки органу доходів і зборів про вину громадянина України ОСОБА_2, у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа митного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїла правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.
Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення громадянина України ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 483 МК України, під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.
Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 483 МК України слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.
Керуючись: ст. ст. 483, 486, 487, 489, 494, 495, 498 МК України, ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.