Провадження № 3/522/6272/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

20 липня 2018 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2, студент, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

- за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 02.07.2018 року, суддя отримала 03.07.2018 року, 20.06.2018 року о 07 годині 40 хвилин у м.Одеса, вул.Пушкінська, 83, ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Bora 1.6, н.з.WY5516F з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різких запах порожнини рота, нестійка хода. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest ARCD-0485 у встановленому законом порядку в присутності 2-х свідків. Результат огляду позитивний 2,56 ‰. Від проходження огляду в закладі охорони здоровя водій відмовився у присутності свідків. Водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху.

За цим фактом співробітниками УПП стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №141570 від 20.06.2018 року за ч.2 ст.130 КпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 зявився, вину визнав.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.16 КпАП України іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України. Питання про відповідальність за адміністративні правопорушення, вчинені на території України іноземцями, які згідно з чинними законами та міжнародними договорами України користуються імунітетом від адміністративної юрисдикції України, вирішуються дипломатичним шляхом.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.130 КпАП України, повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на особу накладається стягнення у формі штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки

Судом встановлено, що інспектором роти №3 батальйону №4 УПП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено протокол серії БД №141570 від 20.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КпАП України.

Відповідно до протоколу серії БД №141570 результат огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Drager Alcotest ARCD-0485 є позитивний 2,56 ‰.

ОСОБА_4 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, вбачається що за результатами огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів проба позитивна 2,56 проміле, свідками огляду стали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а тест був проведений у звязку з виявленими ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, перетинання пальців рук, почервоніння обличчя, незвязна мова.

У письмових поясненнях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказано, що вони стали свідками того, як ОСОБА_1 проходив тестування на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Drager Alcotest ARCD-0485, результат якого був позитивний 2,56 ‰, ОСОБА_1 з результатами тесту був незгоден, але від проходження огляду на стан спяніння у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

ОСОБА_4 положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 надав свою згоду на проходження тесту на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Драгер та про повідомлення його результатів - позитивний 2,56 ‰, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, з яким його було ознайомлено та в якому наявний його підпис, будь-яких заперечень щодо складання зазначено протоколу ОСОБА_1 не висловлено не було.

При цьому суд звертає увагу на те, що після проходження тестування на стан спяніння ОСОБА_1, не погоджуючись з результатами тесту, мав право поїхати до закладу охорони здоровя для встановлення наявності або відсутності стану спяніння працівниками медичного закладу. Проте, ОСОБА_1 таким правом не скористався, не поїхав до закладу охорони здоровя.

Таким чином, докази зворотного - а саме що ОСОБА_1 не знаходився в стані алкогольного спяніння, відсутні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до п.7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 надав згоду на проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, результат тесту позитивний 2,56 проміле, він огляду в закладах охорони здоровя відмовився.

Суд вважає, що працівниками поліції не порушено процедуру проведення тестування, оскільки направляти водія для виявлення стану спяніння не обовязок поліцейських, а право водія.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність вини у діях ОСОБА_1 в вчиненому правопорушенні та про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КпАП України.

Суд, з урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника вважає за необхідне підвергнути правопорушника покаранню у вигляді штрафу та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

ОСОБА_4 п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 06.10.2011 року №3828-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає також стягнення судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2018 року становить 1 762 грн., тобто 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст.9, 16, 24, 33, 34, ч.2 ст.130, 251, 252, 279, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України та притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком - три роки.

Стягнути з громадянина ОСОБА_7 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві ) гривень. 40 коп.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Л.В.Домусчі