Справа № 465/7225/16-п Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 33/783/752/18 Доповідач: Макойда З. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Львів

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Макойда З.М., з участю представника-захисника Ікавого М.Р. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та представника-захисника ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11 травня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

цією постановою провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді першої інстанції, 23 вересня 2016 року о 17 год. 15 хв. по вул. Кн. Ольги, 100 у м. Львові, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, створила небезпеку для дорожнього руху, проявила неуважність щодо дорожньої обстановки та відповідно не реагувала на її зміну, під час перелаштування з однієї смуги в іншу в попутному напрямку, не переконалась, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснила зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, завдавши йому технічних пошкоджень, чим порушила п.п.1.5, 2.3б,д, 10.1 ПДР України.

На вказану постанову судді особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11 травня 2018 року та закрити провадження по справі з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Мотивує це тим, що з постановою судді першої інстанції не погоджується, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності, мотиви викладені в рішенні суду суперечать одні одним, при цьому суд надав перевагу одним доказам, не взявши до уваги та не спростувавши інші, у зв'язку з чим виніс постанову, яка не ґрунтується на нормах закону.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши виступ представника-захисника Ікавого М.Р. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2. який підтримав апеляційну скаргу, виступ представника-захисника ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4, яка заперечила апеляційну скаргу ОСОБА_2, вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Стаття ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Винуватість ОСОБА_2 у скоєному адміністративному правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 260330 від 13 грудня 2016 року; схемою місця ДТП від 23 вересня 2016 року, з якої вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 після зіткнення із автомобілем НОМЕР_2 зупинився через 2,4м. за початком повороту до міжбудинкового проїзду по середині крайньої лівої смуги по вул. Кн. Ольги, 100 у м.Львові, а автомобіль НОМЕР_2 розвернуло в напрямку маневру водія ОСОБА_2

Крім того, як вбачається із висновку експерта №1/1196 від 17.11.2016 року, зіткнення автомобілів марки «Volkswagen Tiguan» та «Jeep Compas» відбулось у правому краю смуги руху в напрямку вул. В.Великого

Так, пояснення потерпілої узгоджуються із зафіксованою обстановкою на згаданій схемі ДТП та підтверджуються згаданим висновком експерта.

Згідно вимог п.10.9 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.3 «б» та «д» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Крім того, у відповідності до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху

Вважаю, що оцінюючи покази потерпілої ОСОБА_6 та її представника, суддя першої інстанції вірно надала їм віри, оскільки вони знаходяться в об'єктивному взаємозв'язку між собою та іншими матеріалами справи, нічим не спростовані і доповнюються іншими доказами по справі. Дані покази у своїй сукупності є послідовними та логічно узгодженими, а тому, на думку суду, об'єктивними і достовірними.

Разом з тим, суддею першої інстанції вірно не взято до уваги висновок № 2719 судової автотехнічної експертизи по адміністративній справі №3/465/64/17, складений 05 вересня 2017 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, оскільки останній не відповідає дійсним та фактичним обставинам справи, зокрема що стосується можливості потерпілою вчасно застосувати екстрене гальмування. При цьому суддя першої інстанції прийшла до вірного висновку та надала перевагу визначеному експертом першого варіанту розвитку механізму ДТП, згідно якого дії водія ОСОБА_2, з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 1.5, 1.10, 2.3 «д», 9.2 «б», 10.1, 10.3, 10.4, 10.6 ПДР України та перебувають у причиново-наслідковому зв'язку з фактом ДТП.

Крім того, вважаю, що суддею першої інстанції вірно критично оцінено покази представника ОСОБА_2 про відсутність в її діях складу правопорушення, оскільки такі спростовуються об'єктивними та переконливими доказами по справі, є способом захисту та намаганням ухилитись від передбаченої законом відповідальності.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Разом з тим, на момент розгляду справи у суді першої інстанції, після проведення відповідної експертизи, сплинув трьох місячний термін притягнення до адміністративної відповідальності, а тому справу слід провадженням закрити, оскільки згідно ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а у разі відмови в порушенні кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття такого рішення.

Відповідно до висновку Вищого адміністративного суду України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», у разі закриття провадження по справі у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не встановлюється.

Щодо доводів апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є необґрунтованими і підстав для зміни чи скасування цієї постанови суду з цих підстав апеляційний суд не знаходить.

За таких обставин, вважаю, що постанова судді Франківського районного суду м. Львова від 11 травня 2018 року є законна, обґрунтована та винесена у відповідності до вимог законодавства.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 11 травня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення - без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області З.М. Макойда