П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2018 Справа №607/19320/18

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за частиною 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Рівненській області області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 407382 від 13 вересня 2018 року, у якому зафіксовано, що 13 вересня 2018 року о 21 год. 15 хв. останній, в порушення пункту 31.3 б Правил дорожнього руху та статті 35 Закону України «Про дорожній рух», керуючи 268-мим кілометром автодороги М06 «Київ-Чоп», автомобілем НОМЕР_1, котрий підлягає технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим повторно протягом року вчинив порушення (04 вересня 2018 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАВ 578277 за частиною 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення) за що відповідальність передбачена частиною 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. У них зазначено, що ОСОБА_1 вважає безпричинною свою зупинку працівниками поліції. Також вказує на відсутність доказів вчинення ним проступку, зафіксованого у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним проступком є повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.

Як уже зазначалось вище у вину ОСОБА_1 ставиться порушення обов'язку проходження технічного контролю транспортних засобів.

Однак ні у самому протоколі, ні у доданих до нього матеріалах не зазначено на яких правових підставах такий обовязок в ОСОБА_1 виник.

Так, частиною 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» визначено перелік транспортних засобів, які підлягають обовязковому технічному огляду.

До якої саме категорії відноситься автомобіль ОСОБА_1 з наданих суду матеріалів встановити неможливо.

Таким чином у суду виникає обєктивний сумнів у відповідності реальним обставинам справи фактів, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, котрі, відповідно до статті 62 Конституції України, тлумачаться на користь ОСОБА_1

Такі сумніви можуть бути спростовані іншими доказами, оціненими судом в комплексі.

Однак вони у адміністративних матеріалах відсутні.

Також слід вказати, що як обґрунтовано зазначає ОСОБА_1 до адміністративних матеріалів не додано доказів підставності зупинки його автомобіля працівниками поліції.

За даних обставин суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отож провадження у даній справі, щодо ОСОБА_1 за частиною 4 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід закрити.

Керуючись статтями 33, 401, 121, 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_2