П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_3 15 серпня 2018 року в 13 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, рухався біля будинку № 58 по вул. Кирилівській в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт зазначає, що 15 серпня 2018 року в 13 год. 10 хв. піший патруль поліції зупинив ОСОБА_3 на вул. Кирилівській біля АЗС, після чого працівниками поліції було запропоновано останньому пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». В той же час, захисник ОСОБА_2 звертає увагу на те, що у поліцейських не було при собі ані приладу «Драгеру», ані бланків протоколу про адміністративні правопорушення, тому вони попросили ОСОБА_3 проїхати до будинку № 86 по вул. Кирилівській. Апелянт зазначає, що ОСОБА_3 підвіз поліцейських до вказаного місця, проте і там не було приладу «Драгер», після чого інспектор поліції повідомив йому, що в нього виникла підозра про перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного сп'яніння і запропонував останньому проїхати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння.

Захисник ОСОБА_2 звертає увагу на те, що на пропозицію поліцейських проїхати до медичного закладу для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння ОСОБА_3 відмовився, оскільки саме йому пропонувалось керувати власним автомобілем та везти працівників поліції до лікаря - нарколога. Апелянт зазначає, що ОСОБА_3 від проходження медичного огляду не відмовлявся, проте не хотів везти працівників до медичного закладу на власному автомобілі.

Крім того, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 не містить даних про те, що працівники поліції спочатку пропонували останньому пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», що є порушенням порядку, який передбачений ст. 266 КУпАП.

Захисник звертає увагу на те, що працівниками поліції порушена Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), оскільки в матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Апелянт зазначає, що для підтвердження своєї невинуватості ОСОБА_3 самостійно після складання протоколу був змушений пройти огляд на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння в медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря - нарколога, відповідно до якого ОСОБА_3 не перебував в стані алкогольного та наркотичного сп'яніння.

Апелянт вважає, що суд, розглядаючи справу щодо ОСОБА_3, порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, оскільки він не був присутнім при розгляді, не міг надати пояснення суду та доказів щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2. які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, суд не в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Сам ОСОБА_3 та його захисник в суді апеляційної інстанції не заперечували того, що він був зупинений працівниками поліції і що на їх пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі відмовився, оскільки йому пропонувалось керувати власним автомобілем та везти працівників поліції до лікаря - нарколога.

Як вбачається з матеріалів провадження, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_3 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України, суд першої інстанції фактично послався лише на протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, однак, незважаючи на пояснення ОСОБА_3 у протоколіпро те, що він не згоден з протоколом, а також за наявності пояснень свідків, належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не дав їм належної оцінки, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважає, що матеріали провадження не містять достатніх та належних доказів про порушення ОСОБА_3 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована ст. 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена.

Так, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та п. 12 розділу 2 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу Iцієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями п. 7 Інструкції передбачено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

З метою перевірки доводів апелянта про те, що він бажав пройти огляд в медичному закладі, проте не погоджувався керувати власним автомобілем та везти поліцейських до медичного закладу, судом апеляційної інстанції витребовувався відеозапис з камери поліцейського на якому могло бути це зафіксовано та викликалися свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - інспектори поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 та відібрали пояснення у свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 Запит суду був отриманий Управлінням патрульної поліції в м. Києві, проте відповіді на адресу суду не надходило. Що стосується свідків - інспекторів поліції, то апеляційний суд звертає увагу на те, що свідки до суду не з'явилися, у зв'язку з чим суд двічі відкладав розгляд справи.

Отже, під час апеляційного розгляду не спростовані доводи апелянта про те, що він бажав пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі охорони здоров'я.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дана справа перебуває в провадженні апеляційного суду з 23 листопада 2018 року. За цей час в судових засіданнях апеляційним судом перевірені доводи, викладені в апеляційній скарзі та досліджені всі докази, які є в матеріалах справи та які отримані під час апеляційного розгляду.

Судом вичерпані можливості отримання нових доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки матеріали провадження не містять достатньо доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд вважає, що за таких обставин постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун