АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/759/18 Справа № 201/5782/18 Головуючий у 1 й інстанції - Гончаренко Доповідач - Коваленко В.Д.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в особі судді Коваленко В.Д., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1- адвоката ОСОБА_2, та з іншої сторони потерпілої ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, стосовно якої закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв'язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП особу, та закрито провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона 05 березня 2018 року о 16 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Лексус». д/н НОМЕР_1, в районі будинку № 9 по вул. Володимира Вернадського в м. Дніпрі, стала учасником дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_2 на, який скоїла наїзд при русі заднім ходом після чого залишила місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.2.10 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1- адвокат ОСОБА_2, просить постанову суду першої інстанції скасувати частково, та виключити з резолютивної частини перший абзац «Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП».

Вважає, що суд при розгляді справи неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вирішення даної справи, не сприяв повному, обґєктивному та неупередженому її розгляду, а тому, постанова суду, на її думку, не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необґрунтованою, через що підлягає частково скасуванню.

Вважає, що судом проігноровано висновок - спеціаліста № 04-18 від 11.06.18 р., в якому експерт ОСОБА_4, що має вищу автотехнічну освіту, кваліфікацію судового експерта по дослідженню обставин і механізму дорожньо-транспортних подій і стаж експертної роботи за фахом з 1962 року, надав висновок що з «технічного аналізу утворення пошкоджень на автомобілі «HUNDAI getz» реєстраційний номер НОМЕР_2 та на автомобілі «LEXUS RX 350» реєстраційний номер НОМЕР_1, - що пояснення свідка ОСОБА_5 про механізм, зіткнення даних автомобілів, - технічно неспроможні». На її думку суд безпідставно послався на пояснення ОСОБА_5.

На її думку, всупереч вимогам ст.ст. 247, 278, 280, 283, 284 КУпАП і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя районного суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з'ясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Вважає, що це є грубим порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення рівності та

змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини.

На її думку, вирішення питання щодо винності чи невинності особи у скоєнні адміністративного правопорушення за межами строків, передбачених ст.38 КУпАП привело до порушення п.1 ст.6 Конвенції. ОСОБА_2 не слід було визнавати винною у скоєнні ДТП.

Заслухавши доповідь судді,, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу та потерпілої ОСОБА_3, яка категорично не згодна з вимогами апеляційної скарги та просила судове рішення залишити без змін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходжу до наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_2 стосовно незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження, з огляду на наступне.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок підтверджено доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності: рапортом інспектора поліції, яким зафіксовано виїзд на місце дорожньо-транспортної події; схемою місця дорожньо-транспортної події від 05 березня 2018 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, після якої ОСОБА_1 залишила місце пригоди, у зв'язку з чим уповноваженою посадовою особою графічно було зображено постраждалий автомобіль «Хюндай» та місце наїзду на останній. Автомобіль «Хюндай» в момент зіткнення знаходився без руху, оскільки був припаркований водієм ОСОБА_3 на місці стоянки. Зі зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень транспортного засобу «Хюндай», механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення. Висновки суду також підтверджуються фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями очевидця пригоди - свідка ОСОБА_5, який особисто бачив, як водій автомобіля«LEXUS RX 350» намагаючись припаркуватись, скоїла наїзд на автомобіль «HUNDAI getz»; поясненнями водія ОСОБА_3, відповідно свідок ОСОБА_5 їй розповів, що водій автомобіля«LEXUS RX 350» жінка.

Вказані докази і обставини безпосередньо підтверджують факт порушення водієм автомобіля «Лексус» ОСОБА_1 п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, оскільки у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди. Але водій автомобіля «Лексус» ОСОБА_1 залишила місце пригоди.

Таким чином, вищевказані обставини і докази наявні в матеріалах справи дають підстави апеляційному суду дійти висновку про обґрунтованість зазначеного в оскаржуваній постанові висновку суду щодо доведеності вини водія автомобіля «Лексус»- ОСОБА_1, в скоєнні нею адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП.

Сумніву в правильності висновку районного суду не вбачається.

Доводи адвоката ОСОБА_2 про те, що суд при розгляді справи не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вирішення даної справи, не сприяв повному, обґєктивному та неупередженому її розгляду, вважаю безпідставними, оскільки вони суперечать зібраним доказам, які є належними, достатніми та достовірними.

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_5 пояснив, що він добре бачив, що саме ОСОБА_1 скоїла дану ДТП, він її впізнав коли вона, скоївши наїзд від'їжджала з місця пригоди, а потім проїжджала поруч, щоб пересвідчитись, що відбувається на місці ДТП. Підстав не довіряти вказаному свідку , - не вбачається.

Порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП при розгляді справи судом першої інстанції не допущено. Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП. Всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні даного правопорушення, закрив провадження у справі, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, що в повній мірі узгоджується з вимогами ч.4 ст. 38 КУпАП.

Довід адвоката, що експерт ОСОБА_4 зробив належне дослідження, яким спростовуються висновки суду - є не обґрунтованими, остільки висновки експерта не обґрунтовані суперечливі. Крім того його висновки не можуть бути визнані

належними, оскільки у нього закінчились повноваження, про що свідчить свідоцтво.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене, вважаю необхідним апеляційну скаргу адвоката залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, та стосовно якої закрито провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області В.Д.Коваленко