АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/810/18 Головуючий у І-й інстанції - Казак С.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 дня народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції, 06 травня 2018 року о 22 год. 30 хв. водій ОСОБА_2 у м. Дніпро на пр. О.Поля, 42-в керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність у діях його підзахисного складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апелянт вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови його підзахисний присутній не був, до суду не викликався та отримав її копію лише 19.06.2018 р., а тому вважає, що причина пропущення ним строку апеляційного оскарження є поважною.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та винесена в порушення вимог законодавства.

Вказує, що у день та час, вказані у постанові, ОСОБА_2 вищезазначеним автомобілем не керував, оскільки останній перебував у неробочому стані та пересуватись на ньому було неможливо. Фактично ОСОБА_2 лише чекав у вказаному автомобілі на приїзд авто-технічної допомоги та працівникам поліції, які під`їхали і попросили надати будь-який документ, що засвідчує його особу, надав своє посвідчення водія, оскільки інших таких документів при собі не мав.

Вказує, що вина його підзахисного підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, що не є об'єктивним доказом, оскільки виходить від зацікавленої особи.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_2 та його захисника, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки згідно матеріалам справи ОСОБА_2 при розгляді справи в суді першої інстанції присутній не був, докази його повідомлення про день та час судового розгляду відсутні, копію оскаржуваної постанови він отримав лише 19.06.2018 р., а отже є достатні підстави для висновку про те, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу з дотриманням вищезазначених вимог закону, належним чином з'ясував обставини справи та надав належну оцінку дослідженим доказам.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними та достатніми доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 06.05.2018 р., складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були залучені в якості понятих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_2 відмовився пройти на вимогу працівників поліції огляд у встановленому законом порядку для встановлення стану алкогольного сп'яніння; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Посилання апелянта на те, що фактично ОСОБА_2 у день та час, вказані у постанові, транспортним засобом не керував та лише перебував у ньому, спростовуються сукупністю вищевказаних доказів, зокрема відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_2 на всьому протязі спілкування із співробітниками патрульної поліції не заперечував, що саме він є водієм автомобіля «Volkswagen Caddy», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та під час здійснення відеозапису неодноразово обговорювалося питання про те, що причиною зупинки вказаного автомобіля співробітниками патрульної поліції було здійснення маневру без вмикання покажчику повороту. Така обставина, як очікування ОСОБА_2 авто-технічної допомоги, під час здійснення відеозапису не згадується жодною з присутніх осіб, і на протязі всієї тривалості відеозапису авто-технічна допомога на місце події не прибула.

Доводи апелянта про те, що вина його підзахисного підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично зважаючи на те, що винуватість останнього підтверджується всією сукупністю досліджених судом доказів, в тому числі відеозаписом, яким чітко зафіксовано, що близько 22:40:20 за таймером ОСОБА_2 відмовляється від проходження медичного огляду і вимагає повернути йому документи, та письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у присутності яких така відмова мала місце.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця