Номер провадження: 33/785/1746/18
Номер справи місцевого суду: 520/9779/18
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря судового засідання Тьосової Я.В.; особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та її представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 14.08.2018 року,-

встановив:

Зазначеною постановою суду

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, тимчасово не працевлаштована, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за те, що вона 19.05.2018 року об 11 годині 00 хвилин, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1, в м. Одесі по вул. Львівській перед зміною напрямку руху не переконалась в безпеці свого маневру, порушивши вимоги п. 10.1 ПДР України, в результаті чого сталося зіткнення з автобусом «Богдан А09202», н.з. НОМЕР_2, внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажирка автобусу ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що оскаржувана постанова винесена без дослідження доказів у справі, ґрунтується виключно на припущеннях суду, посилаючись при цьому на наступні обставини:

- судом не було враховано того, що інший водій-учасник ДТП ОСОБА_5 розпочав рух після виконання маневру перестроювання автомобілем під її керуванням та перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- судом першої інстанції не досліджений характер та обсяг пошкоджень, отриманих в результаті ДТП обома транспортними засобами, зокрема, не враховано те, що у момент зіткнення автомобіль апелянта рухався, завершуючи маневр перестроювання в праву смугу дороги;

- суд безпідставно відмовив апелянту в дослідженні висновку експерта №12-1/30 від 02.08.2018 року посилаючись на те, що він прийнятий за версією розвитку ДТП, наданою виключно водієм ОСОБА_2, однак апелянтом експертам було надано повний комплекс наявних вихідних даних ;

- судом в порушення вимог процесуального законодавства не було залучено іншого учасника ДТП до участі в судовому розгляді даної справи;

- суд залишив поза увагою те, що постановою Київського р/с м. Одеси від 13.08.2018 року іншого водія-учасника ДТП ОСОБА_6 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що повністю виключає склад зазначеного правопорушення в діях апелянта.

Посилаючись на вищенаведені обставини, апелянт просить скасувати постанову суду та провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, до апеляційної скарги апелянт також надала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якому просить поновити їй строк як пропущений з поважної причини, що не залежала від волі апелянта, оскільки ПАТ «Укрпошта» визнало факт порушення умов приймання та реєстрації поштових відправлень та зазначило, що рекомендований лист з описом вкладень зі штрих-кодовим ідентифікатором 260 був прийнятий відділенням поштового зв'язку Одеса-1 саме 23.08.2018 року, а не 31.08.2018 року як це зазначено на конверті.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи; заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, …

З матеріалів справи вбачається, що вперше апеляційна скарга на постанову Київського районного суду м. Одеси від 14.08.2018 року гр. ОСОБА_2 була подана, відповідно до відмітки організації зв'язку на конверті, 31.08.2018 року (а.с. 145), яка ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21.09.2018 року була повернута апелянту у зв'язку із пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду та нез'явленням клопотання про його поновлення (а.с. 148-149).

До поданої вдруге апеляційної скарги ОСОБА_2 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду (а.с. 152-154), до якого в обґрунтування поважності причин пропуску строку оскарження зазначила, що, відповідно до копії опису вкладення до відправлення №260 (а.с. 155), рекомендований лист з описом вкладень, в якому остання вперше направила до районного суду апеляційну скаргу, був прийнятий відділенням поштового зв'язку саме 23.08.2018 року.

Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 надали копію листа-вибачення начальника ЦТП ПАТ «Укрпошта» Гордейчика О.В., в якому останній зазначив, що за результатами внутрішньої перевірки було встановлено, що рекомендований лист з описом вкладення №260, адресований на ім'я Київського р/с м. Одеси, було прийнято відділенням поштового зв'язку Одеса-1 саме 23.08.2018 року, однак всупереч діючої інструкції дані щодо відправлення до реєстру поштових відправлень були внесені 31.08.2018 року.

Наведені обставини підтверджують той факт, що строк подання апеляційної скарги був пропущений апелянтом не з вини апелянта та незалежно від її волі, а тому клопотання підлягає задоволення, а пропущений строк - поновленню.

Разом із тим, посилання ОСОБА_2 на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП апеляційний суд вважає неспроможними та такими, що спростовуються матеріалами справи з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

На спростування доводів апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №093763 від 02.07.2018 року (а.с. 1), відповідно до якого 19.06.2018 року приблизно об 11 годині 00 хвилин гр. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1, перед зміною напрямку руху не переконалась у безпеці свого маневру, в результаті чого сталось зіткнення із автобусом «Богдан А09202», н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6;

- схемою місця ДТП, доданої до зазначеного протоколу (а.с. 8);

- поясненнями іншого водія-учасника ДТП ОСОБА_6 від 19.06.2018 року (а.с. 12), відповідно до яких останній, керуючи автобусом «Богдан А09202», н.з. НОМЕР_2, після висадки пасажирів біля гуртожитку «Гідромета», розпочав рух, не змінюючи при цьому його напрямку, після чого, проїхавши 3-4 метра, побачив як автомобіль «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_1, почав здійснювати маневр перестроювання з лівої попутної смуги для руху у праву, в результаті чого сталось зіткнення;

- поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с. 15), відповідно до яких того дня, 19.06.2018 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, знаходилась в маршрутному таксі №185, воді якого рухався з невеликою швидкістю та раптом його підрізала машина спереду та відбулось зіткнення, в результаті якого на неї впала жінка та вона отримала ушкодження у виді розтягнення та забою коліна;

- поясненнями свідка ОСОБА_8 від 19.06.2018 року (а.с. 16), відповідно до яких в той час як водій автобуса розпочав рух, інший автомобіль намагався обігнати автобус, виконавши небезпечний маневр, «підрізавши» автобус, що призвело до створення аварійної ситуації, якої водій автобуса уникнути не міг.

Зазначені докази в своїй сукупності підтверджують висновки суду першої інстанції про таке порушення ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тому апеляційний суд погоджується із постановою районного суду щодо визнання останньої винної у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Приходячи до зазначеного висновку апеляційний суд враховує конкретні обставини зіткнення та пояснення апелянта, надані нею в апеляційному суді, які вказують на те, що під час здійснення маневру, а саме об'їзду автобуса, який перебував справа від її автомобіля, остання врахувала лише відсутність у автобусі ввімкненого покажчика повороту, який як наполягала апелянт здійснював маневр повороту вліво.

Разом з тим, твердження апелянта про здійснення автобусом зазначеного маневру спростовується протоколом огляду місця ДТП та схемою до нього, які свідчать про те, що автобус розпочав рух прямо, а тому у разі належного виконання водієм ОСОБА_2 вимог п.10.1 ПДР, а саме зміни нею руху у спосіб, визначений цими вимогами, можливо було уникнути зіткнення.

Окрім того, апеляційний суд також погоджується із висновком районного суду про неможливість покладення в основу судового рішення висновку експерта №12-1/30 від 02.08.2018 року, оскільки зазначений висновок є однобоким, складеним на підставі вихідних даних, наданих лише ОСОБА_2 (а.с. 34), без врахування експертом всіх матеріалів справи, зокрема, пояснень свідків та іншого водія-учасника ДТП, що свідчить про те, що висновок був складений лише на підставі аналізу вимог ПДР та міркувань експерта щодо виконання водіями вимог цих правил.

Посилання апелянта на існування постанови Київського р/с м. Одеси від 13.08.2018 року про визнання іншого водія-учасника ДТП ОСОБА_6 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КПК України, що на думку ОСОБА_2 та її представника повністю виключає склад зазначеного правопорушення в діях апелянта, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки наразі апеляційним судом вирішується питання наявності складу правопорушення в діях саме водія ОСОБА_2 на підставі наявних в матеріалах справи доказах, які однозначно свідчать про її причетність до вчинення зазначеного адміністративного правопорушення та правильний висновок суду першої інстанції.

При цьому апеляційний суд жодним чином не ставить під сумнів висновки суду, викладені в долученій до матеріалах справи постанови щодо ОСОБА_6, оскільки встановлення останнім порушень не може свідчити про належне виконання ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху.

Таким чином, винуватість водія ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є доведеною, а доводи апеляційної скарги з приводу її невинуватості безпідставними.

Позиція апелянта на час розгляду апеляційної скарги щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведені обставини вважаю, що підстави для скасування або зміни постанови суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 14.08.2018 року - задовольнити та поновити їй строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 14.08.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов