Справа № 147/960/18
Провадження № 3/135/531/18
ПОСТАНОВА

іменем України

23.11.2018 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Патраманський І.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли із Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Ладижинського міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал із Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 262379 від 22.08.2018 року, що складений інспектором СРПП №2 Тростянецького ВП, майором поліції, ОСОБА_2, «22.08.2018 року о 21 год. 45 хв., в с. Ободівка, по вул. Ватутіна, водій ОСОБА_1, будучи з ознаками алкогольного спяніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, керував мопедом «Вайпер», д.н.з. АВ 7927АА. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та показав, що 22.08.2018 року о 21 год. 45 хв., в с. Ободівка його зупинили працівники поліції і винесли відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, за керування мопедом без посвідчення водія. За ч.1 ст.130 КУпАП протокол працівники поліції відносно нього не складали. Автомобілем у стані алкогольного спяніння він не керував і від проходження огляду на стан спяніння не відмовлявся. Повідомив, що його батько є фізичною особою-підприємцем, має свої ставки. Працівники поліції просили у його батька риби, а він у їх проханні відмовив та риби не надав. Тому вони помстилися йому за батька і склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Проходити освідування на стан алкогольного спяніння йому не пропонували і ніяких свідків на місці події не було. Ніякого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП він не вчиняв, у звязку з чим просив визнати його невинуватим.

Дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважаю, що провадження в цій справі необхідно закрити, з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю із - за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, щоніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 складено з порушеннями вимог законів; факти, викладені в ньому, не відповідають дійсності.

ОСОБА_1 22.08.2018 року о 21 год. 45 хв. не керував мопедом в стані алкогольного спяніння і від проходження огляду на стан спяніння не відмовлявся.

Інспектор СРПП №2 Тростянецького ВП, майор поліції, ОСОБА_2, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 двічі викликалися в судові засідання для дачі пояснень, однак в судові засідання 15.11.2018 року та 21.11.2018 року не зявилися.

Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

З аналізу цих доказів видно, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З протоколу серії БД № 262379 від 22.08.2018 року складеного інспектором інспектором СРПП №2 Тростянецького ВП, майором поліції, ОСОБА_2 вбачається, що він не відповідає дійсності, так як ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження ним освідування на стан спяніння, так як ОСОБА_1 зупинили та на місці зупинки винесли постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, за керування мопедом без посвідчення водія, а не за ч.1 ст.130 КУпАП.

З письмових показів свідка ОСОБА_3 видно, що 22.08.2018 року о 22 год. 00 хв. він був запрошений в якості свідка для проведення огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 відмовився. Він помітив, що ОСОБА_1 мав нечітку мову, від нього пахло алкоголем.

З письмових показів свідка ОСОБА_4 видно, що 22.08.2018 року о 22 год. 00 хв. вона була запрошена в якості свідка для проведення огляду на стан алкогольного спяніння водія ОСОБА_1. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 відмовився. Вона помітила, що ОСОБА_1 мав нечітку мову, від нього пахло алкоголем.

Суддя не приймає до уваги як доказ письмові покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та протоколу про адміністративне правопорушення серії серії БД № 262379 від 22.08.2018 року, із якого видно, що 22.08.2018 року о 21 год. 45 хв., в с. Ободівка, по вул. Ватутіна, водій ОСОБА_1, будучи з ознаками алкогольного спяніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, керував мопедом «Вайпер», д.н.з. АВ 7927АА. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, оскільки вони не підтверджені доказами.

Із врахуванням ч.3 ст.62 Конституції України, згідно з якими обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обовязковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З аналізу цих міжнародних правових норм видно, що на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, встановлені суддею, та проаналізувавши суть порушення, зазначеного в протоколі, вислухавши пояснення, особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвоката, свідків, суддя прийшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 254, 256, 268, 277, 278 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя