Номер провадження: 33/785/1561/18
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2018 року відносно:

ОСОБА_2, який народився 12.01.1983 року, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, працюючого по найму, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також з нього стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 18.06.2018 року о 03 годині 20 хвилин у м. Одеса проспект Адміральський, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Nissan» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат 1,88 ‰ в присутності двох свідків, порушивши своїми діями вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що з оскаржуваною постановою повністю не згодний, з таких підстав:

- суд першої інстанції розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист та можливості надати свої пояснення та докази;

- при розгляді справи, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про його винуватість, оскільки він транспортним засобом не керував, а до припаркованого автомобілю вийшов за гаманцем з будинку, де він був у гостях;

- суд 1-ої інстанції не врахував, що прилад «Drager Alkotest 6810 ARBL», із застосуванням якого провадився огляд на стан сп'яніння, не пройшов необхідної процедури калібрування, а також фактично не дозволений МОЗ та Держспоживчстандартом до застосування на території України, та йому працівниками поліції не були надані відповідні сертифікатів, або інші документи, що підтверджують сертифікацію приладу;

- до матеріалів справи долучені пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які були присутніми під час тестування приладом «Драгер», проте їх пояснення не можуть бути прийняті до уваги у якості доказів, оскільки саме із цими особами в нього відбулась словесна сутичка через те, що його автомобіль був припаркований під вікнами ОСОБА_3 та місці, де паркує свій автомобіль ОСОБА_4;

- відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є неналежним доказом по справі, оскільки були ввімкненні не відразу та запис декілька разів переривається, що свідчить про можливість його монтажу;

- оскільки працівниками поліції йому не було запропоновано проходження огляду у медичному закладі, у його діях немає складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягаєтьсядо адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 156129 від 18.06.2018 року, який підписаний правопорушником; поясненнями свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 18.06.2018 року, актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 18.06.2018 року.

Під час апеляційного розгляду справи, у зв'язку із відсутністю ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді 1-ої інстанції були повторно досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД №156129 від 18.06.2018 року, з якого випливає, що він був складений о 04 год. 55 хв. у зв'язку з тим, що 18.06.2018 року о 03 год. 20 хв. у м. Одесі по просп. Адміральському, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Nissan» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія проводився із застосуванням спеціального приладу «Драгер», який показав результат в 1,88 ‰. Огляд на стан сп'яніння проводився у присутності двох свідків. У зв'язку з чим, ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.п. 2).

- письмові пояснення свідка ОСОБА_4 від 18.06.2018 року, згідно яких 18.06.2018 року він, перебуваючи по вул. Адміральський проспект, 35 в м. Одесі, був присутнім при застосуванні працівниками патрульної поліції до водія ОСОБА_2 спеціального приладу «Драгер», який показав наявність алкоголю в розмірі 1,88 ‰ (а.п. 5);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 18.06.2018 року, згідно яких 18.06.2018 року, о 03 год. 20 хв. із вікна своєї квартири, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Адміральський проспект, 35/51 вона помітила, як автомобіль НОМЕР_2 припаркувався біля її автомобілю, а водій, який в подальшому виявився ОСОБА_2, при виході зі свого автомобілю, спричинив пошкодження її транспортному засобу. Після цього, вона спустилась до свого автомобілю, та помітила, що ОСОБА_2 перебуває з явними ознаками алкогольного сп'яніння, та мав нечітку вимову, хитку ходу та запах алкоголю з порожнини рота. З даного приводу вона одразу викликала працівників патрульної поліції через телефонну лінію «102». Після приїзду працівників поліції вона в подальшому була присутня при застосуванні до ОСОБА_2 спеціального приладу «Драгер», який показав наявність алкоголю в розмірі 1,88 ‰ (а.п. 4, 6);

- відеозапис події, долучений до матеріалів справи, з якого очевидно випливає, що обставини справи, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідають дійсності (а.с. 6).

При цьому, апеляційний суд враховує, що диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння...

Отже, дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керуванняособою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Відповідно до приписів ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, апеляційний суд враховує, що участь особи в судовому засіданні при розгляді даної категорії справ, не є обов'язковою.

Довід апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 є частково обґрунтованим, але суд апеляційної інстанції вважає, що його неучасть у судовому розгляді не вплинула на правильність прийнятого судового рішення, адже під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 була надана можливість реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки повторно були досліджені письмові докази, йому самому була надана можливість дати пояснення суду, скористатись правовою допомогою захисника.

Окрім того, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що він транспортним засобом не керував, а до припаркованого автомобілю вийшов за гаманцем з будинку, де він був у гостях, оскільки вони спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_3, а також непослідовними поясненнями самого ОСОБА_2

Так, відповідно до письмових пояснень останнього, долучених до апеляційної скарги, а також в самій апеляційній скарзі, жодних згадувань про те, що він вживав алкогольні напої перед застосування до нього спецприладу «Драгер», ОСОБА_2 не зазначав, однак у суді апеляційної інстанції змінив свої пояснення, та дійсно підтвердив, що в цю ніч вжив 150 грамів коньяку, що вказує на непослідовність дій ОСОБА_2, та намагання ввести суд в оману.

Стосовно доводів ОСОБА_2 про незаконність застосування приладу «Drager Alkotest 6810 ARBL», оскільки останній фактично не дозволений МОЗ та Держспоживчстандартом до застосування на території України, апеляційний суд вважає за необхідне послатись на наступне.

Відповідно до листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України №45 від 18.01.2018 р., виріб медичний Drager Alkotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 р. № 1497 (далі - Постанова КМУ №1497), що підтверджується наявністю даних у архіві щодо свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010 р., термін дії до 10.02.2015 р.

01.07.2015 р. введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі - ТР), затверджений Постановою КМУ від 02.10.2013 р. № 753, згідно якого введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після підтвердження відповідності їх вимогам цього ТР, а Постанова КМУ № 1497 втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

Використання медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alkotest 6810», виробництва Drager Safety AG &aт ; Co. KGaA, Німеччина, які були завезені та реалізовані на територію України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 р. по 10.02.2015 р. є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію - використовувались у практиці.

Доводи ОСОБА_2 щодо упередженості свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та їх пояснень, які, на його думку, не можуть бути підтвердженням факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оцінюються апеляційним судом критично, оскільки жодних доказів на підтвердження таких доводів ОСОБА_2 в апеляційній скарзі та в своїх поясненнях в суді апеляційної інстанції надано не було. А факт того, що з вказаними особами у нього виник словесний конфлікт, і дані пояснення можуть свідчити про факт неприязних відносин до нього, спростовуються тим, що конфлікт виник не з підстав упередженого відношення до ОСОБА_2, а з підстав його протиправних дій, які спричинили пошкодження транспортного засобу ОСОБА_3.

Вище вказане підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/11629/18 про накладання на ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке мало місце 18.06.2018 року в м. Одесі на проспекті Адміральський, 35.

Що стосується доводу ОСОБА_2 про незаконність посилання в постанові суду першої інстанції на відеозаписи з місця події як доказ, оскільки останні не були безперервними, апеляційний суд вважає їх голослівними з наступних підстав.

Відповідно до п. 3.3, п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активовуватись працівниками патрульної поліції та знаходитись в режимі відео зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно:

- при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при арешті або затриманні особи; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Під час апеляційного розгляду скарги, в присутності ОСОБА_2 досліджені відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається посекундне відтворення події, що мала місце 18.06.2018 року, а наявність декількох файлових записів свідчить лише про технічні налаштування приладу на зберігання файлових записів певними проміжками часу.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, оскільки працівники поліції діяли в межах наданих їм повноважень та вимог «Інструкції», з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

Аналізуючи зазначенні положення Інструкції, а також пояснення самого ОСОБА_2 в судовому засіданні, який підтвердив, що вживав алкогольні напої та не заперечував проти застосування до нього спец приладу «Драгер», а також не оспорював на місці події його покази, апеляційний суд вважає, що поліцейські керувались положеннями даної інструкції. При цьому, суд враховує, що від ОСОБА_2 скарг та зауважень на дії працівників поліції не поступало, тому його доводи апеляційної скарги є намаганням уникнути відповідальності за вчинення правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі:«Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення», ОСОБА_2особисто поставив свій підпис та будь-яких зауважень стосовно незгоди застосування спеціального приладу «Драгер» не зазначив, та бажання щодо проходження перевірки на стан сп'яніння у медичному закладі не виявив.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови судді суду першої інстанції, - немає.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2018 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца