Єдиний унікальний номер 243/3390/18 Номер провадження 33/775/356/2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер 243/3390/18 Головуюча Савкова С.В.
Провадження № 33/775/356/2018 Суддя 1ї інстанції Кузнецов Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Савкова С.В., за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.А., в режимі відеоконференції - особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що 13 квітня 2018 року о 21 год. 05 хв., ОСОБА_2, на а/ш Н-20 Слов'янськ - Донецьк - Маріуполь 9 км, керував транспортним засобом ВАЗ 211340 д/н НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд на стан сп'яніння за згодою водія, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога у медичному закладі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону. Зазначає, що суд першої інстанції не повідомляв ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи, чим порушив право останнього на захист. Вважає, що суд розглянув справу щодо ОСОБА_2 формально, не допитав свідків, прийшов до висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи. На думку апелянта, судом не вивчено належним чином особу правопорушника, його матеріальний стан, місце праці, сімейний стан, не встановлені обставини, що обтяжують чи пом'якшують вину, взагалі не встановлена ступень вини ОСОБА_2.

Звертає увагу, що автомобіль використовує в робочих цілях, і позбавлення права керування автотранспортом, позбавить ОСОБА_2 єдиного джерела доходів.

Вказує, що поліцейськими порушено порядок огляду на стан сп'яніння, зазначає, що всупереч вимогам Інструкції щодо додержання встановленої процедури проведення огляду водіїв ТЗ на стан сп'яніння та оформлення результатів такого огляду, не було складено акт огляду, а також направлення водія на огляд до медичного закладу, і відповідно, копії вказаних документів ОСОБА_2 не вручались.

Звертає увагу, що поліцейськими не було роз'яснено ОСОБА_2 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується відсутністю підпису останнього у відповідній графі протоколу, і на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Зазначає, що поліцейські не проінформували ОСОБА_2 щодо порядку застосування спеціального технічного засобу для огляду та проігнорували прохання надати сертифікат відповідності, а також свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Ставить під сумнів факт перегляду судом першої інстанції відеозапису правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції посилається на висновок щодо результатів проведення медичного огляду, проте вважає, що факт перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння встановлено лише на підставі формального візуального огляду лікарем-наркологом, без реального проведення лабораторних досліджень аналізів крові або сечі. Крім того вказує, що висновок щодо результату медичного огляду на стан сп'яніння видається на підставі Акту медичного огляду. Зазначає, що в протоколі відсутня інформація щодо відмови ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, відсутні й відповідні акти про таку відмову, крім того, вказує, що у протоколі зазначено, що особа керувала у стані наркотичного сп'яніння, у той час, на думку правопорушника, це твердження не відповідає вимогам вищевказаної інструкції, оскільки повинно бути зазначено, що особа керувала транспортом з ознаками такого стану. Все зазначене свідчить про порушення вимог чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи вказане клопотання тим, що не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а оскаржуване рішення отримав лише 24 липня 2018р.

Також ставить питання про направлення справи за підсудністю за місцем проживання ОСОБА_2, а саме до Апеляційного суду Харківської області.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 просив строк на апеляційне оскарження поновити, а апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 в судовому засіданні при розгляді справи був відсутній, даних про належне повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи не міститься. Сам апелянт зазначає, що копію оскаржуваного рішення ним отримано лише 24 липня 2018 року, вказане підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.37).

У зв'язку із зазначеним, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає безумовному поновленню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційна інстанція приходить до висновку щодо необхідності часткового задоволення апеляції з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції допустив істотне порушення прав ОСОБА_2 передбачених ст. 268 КУпАП.

Згідно вимог вказаної статті особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не мав достовірних даних про належне і своєчасне сповіщення ОСОБА_2 про місце, дату і час розгляду справи, натомість матеріали справи містяться конверти, що свідчить про факт неотримання правопорушником повідомлення про дату, час та місце розгляду справи щодо нього. Факт оприлюднення 4.07.2018 на сайті Слов'янського міськрайонного суду Донецької області оголошення про дату розгляду справи не є належним повідомленням, що узгоджується з висновками ЄСПЛ, викладеними в рішенні від 26.07.2018 року в справі «Dridi v. Germany».

Вище викладене призвело до позбавлення ОСОБА_2 права на захист та інших прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Допущені судом порушення норм КУпАП є істотними, винесена постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Так, апеляційна інстанція вважає, що факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, як вони викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 047287 від 13 квітня 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначили, що в їх присутності громадянину ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі, з чим останній погодився, результат огляду виявися позитивним; крім того зазначили, що після огляду ОСОБА_2 був ознайомлений з його процесуальними правами та повідомлений про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, шляхом перегляду диску - відеофіксації правопорушення апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 добровільно погодився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння. Вказаний огляд проведено шляхом медичного візуального огляду ОСОБА_2 лікарем - наркологом, а також, шляхом забору та досліджені біологічного матеріалу - сечі, і саме за результатами вказаного дослідження встановлено факт перебування особи в стані наркотичного сп'яніння.

Зазначене також підтверджується висновком №180 від 13.04.2018р., який підписано особисто ОСОБА_2, та Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №180 від 13.04.2018р. Відповідно до висновку №345 у сечі громадянина ОСОБА_2 виявлено опіати.

Згідно п.12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Ця Інструкція покроково встановлює дії працівника поліції в разі підозри про перебування водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв'язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі наявності підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Відтак, дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, оскільки вона передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння також у закладі охорони здоров'я.

Що стосується доводу апеляційної скарги щодо неправильного зазначення вчинених дій, за які передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід звернути увагу, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складено не за відмову від проходження огляду, а за керування транспортом в стані наркотичного сп'яніння, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Все вищевикладене спростовує твердження апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, порушення лікарем процедури медичного огляду, а працівниками поліції - процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується клопотання ОСОБА_2 про зміну підсудності у справі про адміністративне правопорушення щодо останнього та направлення матеріалів справи до Апеляційного суду Харківської області, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що чинним КУпАП не передбачено процедуру та процесуальний порядок зміни підсудності у справах про адміністративне правопорушення. В судовому засіданні ОСОБА_2 відмовився підтримати зазначене клопотання.

Частиною 2 статті 38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Оскільки адміністративне правопорушення вчинено 13 квітня 2018 року, тобто на теперішній час сплили передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що провадження по справі необхідно закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294, 247 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С ТА Н О В И Л А:

Поновити особі, притягнутій до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2018 року .

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 липня 2018 року скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: