Справа № 758/9792/18
3/758/4950/18 Категорія 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 045558 від 07 липня 2018 року, ОСОБА_1 07 липня 2018 року о 09 годині 40 хвилин по провулку Бестужева в м. Києві, керував автомобілем марки «БМВ 525», державний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагували на світло, тремтіння пальців рук, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та пояснив, що автомобілем марки «БМВ 525», державний номерний знак НОМЕР_2, в день та час складення протоколу він не керував, водієм була інша особа. Працівники патрульної поліції підійшли до нього в той час, коли він здійснював розвантажування даного транспортного засобу. Окрім цього, зазначив, що не зазначив даного факту при складанні протоколу тому, що не знав про таку можливість, а працівники поліції запевнили його у тому, що все зафіксовано на відео, яке долучається до протоколу про адміністративне правопорушення .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 підтвердив, що 07 липня 2018 року саме він керував автомобілем марки «БМВ 525», державний номерний знак НОМЕР_2, а не ОСОБА_1, як про це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення № 045558. Працівники патрульної поліції підійшли до них в той час, коли автомобіль не здійснював рух, а ОСОБА_1 виносив сміття. Поліцейських більше цікавило не хто керував транспортним засобом, а хто є його власником. Незважаючи на їхні пояснення про те, що за кермом перебував не ОСОБА_1, для проходження медичного огляду забрали саме його, та склали відносно нього протокол.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в зв'язку з відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Відповідно до норм даної Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17 грудня 2008 року встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Оцінюючи доказове значення протоколу про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що він сам по собі не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Під час розгляду справи встановлений факт не перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля марки «БМВ 525», державний номерний знак НОМЕР_2, у зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення день, час та місці, у зв'язку з чим долучений до справи висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 є неналежним доказом, оскільки згідно вимог вищенаведених нормативних документів, на огляд для виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, доставляється лише водій транспортного засобу, і проведення такого огляду проводиться також лише відносно водія, яким ОСОБА_1 не був.

Оскільки, до матеріалів справи уповноваженою на складання даного протоколу особою не долучено інших доказів, зокрема, відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, з фіксацією обставин з місця події, які б спростовували пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2, не встановлені інші свідки адміністративного правопорушення, зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, відповідно до якої обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, приходжу до висновку про відсутність достатніх доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 287, 288, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В.М.Бородй