П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" серпня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О. розглянувши справи про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, кожного окремо, за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, встановив :

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

І. Обставини справи відносно ОСОБА_1

ОСОБА_1 працює в охоронній фірмі «Сакура» та 19.06.2018 перебував на зміні за адресою: м. Київ, Набережна Дніпровська, 1, де, як охоронець, зокрема, відповідав за пропуск ТЗ на дворову територію ЖК шляхом регулювання роботи шлагбауму.

Близько 00.45 год. (дані протоколу) чи 24.50 год. (пояснення ОСОБА_1) того ж дня, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, він не дотримався вимог п. 1.5 ПР, як наслідок, коли під шлагбаумом проїздив ТЗ «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, останній (шлагбаум) упав на нього (у протоколі указано дослівно «здійснив зіткнення»), та даний автомобіль отримав пошкодження, тим самим його власнику було завдання матеріальних збитків.

ОСОБА_1 у поясненнях указав, що у цій ситуації шлагбаум не чіпав, він був піднятий, під ним проходили люди, коли став їхати указаний ТЗ, він упав з невідомих для нього причин. Шлагбаум керується кнопкою з пункту охорони, яку він не чіпав, у цій ситуації. Шлагбаум належить «УПК Сервіс».

Як наслідок посадові особи УПП убачають у діях охоронця ОСОБА_1 не дотримання вимог п. 1.5 ПДР, за що, на їх переконання передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ІІ. Обставини справи відносно ОСОБА_2

19.06.2018 о 00.45 год. керуючи ТЗ «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, по Дніпровській Набережній, 1 в м. Києві, при виникненні небезпеки для руху (перешкоди), яку він, як водій об'єктивно спроможній був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості до зупинки ТЗ, внаслідок чого сталося зіткнення з шлагбаумом, що призвело до пошкодження ТЗ, завдання матеріальних збитків, та порушення вимог п.п. 2.3б), 12.3 ПДР України.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 того дня у вказаний час за зазначено адресою він дійсно рухався, пропускаючи пішоходів, які йшли по проїзній частині по при домовій території. У певний момент під'їхав під відкритий шлагбаум. Раптом металевий шлагбаум упав на капот його ТЗ.

ІІІ. Відомості відображені у матеріалах справ, як письмових доказах, у розумінні ст. 251 КУпАП

Схема місця події підписана ОСОБА_2 на якій відображені розташування ТЗ, шлагбауму та місце удару. Згідно схеми ТЗ дійсно у момент події під'їхав під шлагбаум.

Також у справі наявні самі протоколи про адміністративні правопорушення відомості, яких наведено вище та пояснення сторін, які суд також уже навів.

Крім його ОСОБА_2 надав висновок експерта від 30.07.2018 № 6569/30/07 ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», згідно якого у його діях, на думку експерта ОСОБА_3, відсутній п. 12.3 ПДР. Даний висновок наданий у копії, яка належним чином не завірена.

Мотиви, з яких виходив суддя при ухваленні постанови, і положення закону, яким він керувався

Проаналізувавши в системному зв'язку доводи осіб, що беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справ, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Так, ст. 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

З п. 1.10 ПДР України слідує, що учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, і все.

Відповідно до п.п. 1.5, 2.3б), 12.3 ПДР відповідно слідує, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як наслідок на думку суду, є дивною позиція посадових осіб УПП проте, що ОСОБА_1, на їх переконання, як охоронець, порушив вимоги ст. 124 КУпАП через не дотримання вимог п. 1.5 ПДР. Тим паче, що у матеріалах справи не має посадових інструкцій, НПА, які б підтверджували, що останній у вказаний день мав бути на зміні по охороні об'єкту, де власне сталася ця пригода. Ці обставини підлягають з'ясуванню з огляду на те, що шлагбаум належить, відповідно до пояснень ОСОБА_1, «УПК Сервіс», але матеріали і цих відомостей у справі не містять (дані про те, хто власне є власником цього об'єкту).

Ці дані є вагомими, а тому підлягають беззаперечному з'ясуванню.

Щодо обставин справи відносно ОСОБА_2, то у справі наявні кардинально різні відомості щодо часу пригоди, а тому вони також підлягають з'ясуванню, як ключові.

Як і те, що перешкода для руху - нерухомий об'єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об'єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу (п. 1.10 ПДР), у той час, як шлагбамум (нім. Schlagbaum - впале дерево) - пристрій для швидкого перекривання шляху у вигляді стріли що повертається навколо горизонтальної або вертикальної осі; шлагбауми звичайно використовують на перетинах автомобільних та залізничних шляхів, також їх ставлять для регулювання в'їзду на території, що охороняються.

Тим паче, що наявна у справі схема дорожньо-транспортної пригоди не кореспондується у повній мірі з положеннями Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що позбавлений змоги, з огляду на скудлої якості матеріали справ, які у собі містять низку сумнівів та приріч між собою, однозначно констатувати хто саме винен у пошкодженні ТЗ ОСОБА_2 не можливо.

З п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників є неприпустимим, у зв'язку з чим практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколах про адміністративні правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справ для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, зокрема встановити достовірні адреси проживання свідків, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, оскільки врахувати письмові пояснення останніх суд позбавлений змоги, адже ст. 17Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише тими показаннями, які він сприймав особисто у суді.

Підстав для закриття провадження по справах, на даний час, суд, виходячи з норм ст.ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

Керуючись п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст.ст. 1, 6, 7, 23, 38, 221, 245, 247, 252, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суддя постановив :

справи про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, кожного окремо, за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, повернути до Управління патрульної поліції у м. Києві для усунення вище виявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

С у д д я : Н.О. Яровенко