Провадження № 3/761/7006/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Слободянюк П.Л., за участю секретаря Демешко М.В., особи відносно якої складено протокол - ОСОБА_1, прокурорів Миронова С.М., Сеника В.Г., захисника Нагребельного А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка працює на посаді головного спеціаліста координації національних інституцій культури управління економічного розвитку та фінансів Міністерства культури України, заміжньої, на утриманні має малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколів, ОСОБА_1, в порушення вимог частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а також рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №958/29088 (зі змінами), рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 (зі змінами), будучи суб'єктом декларування, несвоєчасно без поважних причин подала щорічні декларації за 2016 і 2017 роки, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172 -6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, визнала частково, пояснивши, що декларацію за 2016 рік вона заповнила та здійснила, як вважала, всі дії для її подання 31.03.2017 без порушення визначеного строку. Що стосується порушення строку подання декларації за 2017 рік, то ОСОБА_1 визнає свою вину, посилаючись на те, що вона забула її подати у строк до 01.04.2018, подавши 11.04.2018.

Під час судового розгляду справи прокурори вважали, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Закону України «Про запобігання корупції».

Разом з тим, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом або несвоєчасне подання декларації без поважних причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення строку подання декларації за 2016 рік, судом враховуються пояснення ОСОБА_1, та її захисника, які в судовому засіданні зазначили, що ОСОБА_1 послідовно вчиняла дії користувача ІТС Реєстр на заповнення та подання декларації 31 березня 2017 року, натискаючи кнопку «Подати документ», тобто виконала всі необхідні дії для подання декларації у встановлений законом строк. Таким чином, всі обставини вказують на відсутність у ОСОБА_1 умислу щодо неподання декларації.

Крім того, згадані обставини підтверджуються відомостями, наданими Національним агентством з питань запобігання корупції, зокрема тим, що ОСОБА_1 почала заповнення декларації 31.03.2017 о 16:17:11 год. з подальшим заповненням/переглядом всіх розділів декларації, та поданням декларації (натиснення кнопки «Подати документ») 31.03.2017 о 17:17:33 год., і хоча реальне подання електронної декларації відбулось пізніше (11.04.2018 року), фактично сукупність зазначених обставин прямо вказує, що ОСОБА_1 не мала умислу на приховування своїх доходів та майна, а також не мала наміру подавати декларацію з пропуском встановленого строку.

Таким чином, в даному конкретному випадку, в діях ОСОБА_1 по епізоду несвоєчасного подання декларації за 2016 рік відсутній склад адміністративного правопорушення, а відтак в цій частині провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Що ж стосується епізоду несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2017 рік, судом встановлено, що відповідно до наказу заступника начальника Міністерства культури - керівника апарату від 08.09.2016 № 612/0/17-16 «Про переведення ОСОБА_1.» ОСОБА_1 переведено з 08.09.2016 на посаду головного спеціаліста координації національних інститутів культури управління економічного розвитку та фінансів та присвоєно 9 ранг державної служби, тобто, відповідно до абзацу 15 ч. 1 ст. 1, п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб'єктом декларування.

Таким чином, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є державним службовцем, якому присвоєно 9 ранг, та, беручи до уваги, що остання з 08.09.2016 обіймає посаду головного спеціаліста координації національних інститутів культури управління економічного розвитку та фінансів Міністерства культури України, є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення та суб'єктом декларування.

Відповідно до п.п.1 п.5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, щорічна декларація суб'єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Отже ОСОБА_1, будучи державним службовцем 9 рангу - суб'єктом декларування була зобов'язана подати до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконай функцій держави або місцевого самоврядування щорічну декларацію за 2017 рік до 01 квітня 2018 року.

При цьому, ОСОБА_1 до 01 квітня 2018 року не подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконай функцій держави або місцевого самоврядування декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2017 рік, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне корупційне правопорушення, оскільки відповідна декларація за 2017 рік подана останньою до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування лише 11.04.2018 року.

Доказів поважності причин неподання ОСОБА_1 у визначений законом строк (до 01.04.2018) декларації за 2017 рікдо Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у судовому засіданні здобуто не було.

У зв'язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинил а адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Обставин, які б пом'якшували або обтяжували відповідальність особи за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Разом з тим, зважаючи на те, що згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, на утриманні має малолітню дитину (у зв'язку із чим перебуває у відпустці за доглядом за дитиною), при цьому стосовно ОСОБА_1 матеріали справи не містять будь-яких відомостей компрометуючого змісту, а в результаті вчинення даного правопорушення суттєвих негативних наслідків не настало, зокрема згадана декларація була подана через відносно незначний проміжок після кінцевого терміну для подачі зазначеної декларації, сукупність всіх цих обставин, на переконання суду, свідчить про малозначність вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а тому в даному конкретному випадку суд вважає за можливе звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 172-6, 247, 280, 287, 288 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (по епізоду несвоєчасного подання декларації за 2016 рік), у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (по епізоду несвоєчасного подання декларації за 2017 рік), та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя П.Л. Слободянюк