Справа №461/6329/18
Провадження №3/461/2460/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року суддя Галицького районного суду м. Львова Зубачик Н.Б., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 не сплачує аліменти на навчання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої, згідно розрахунку від 23.08.2018 року становить у загальному розмірі 78448,48 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просив не накладати на нього суворе адміністративне стягнення та не стягувати з нього судовий збір, оскільки є інвалідом другої групи.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП, є триваючим.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованість зі сплати аліментів» № 2234-VII від 7 грудня 2017 року (далі - Закон № 2234-VII), який набрав чинності 6 лютого 2018 року, КУпАП було доповнено статтею 183-1, яка передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового стягнення.

Відповідно до ч.11 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз'яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Відповідно до змісту ч.12 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» саме за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП України про адміністративне правопорушення, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходження органу державної виконавчої служби.

В матеріалах справи відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, тому у суду відсутні перешкоди для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, незважаючи на те, що це різні види юридичної відповідальності.

За таких обставин, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення № 51830984 від 23.08.2018, копією виконавчого листа № 444/661/14-ц від 20.06.2014 року, розрахунком заборгованості по аліментах від 23.08.2018 р., копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2015 року.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1, не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд приймає до уваги особу правопорушника, всі обставини справи в їх сукупності та вважає, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, в межах санкції ч.1 ст.183-1 КУпАП, буде достатнім та необхідним для здійснення виховного впливу на порушника та для виконання завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Підстави для застосування іншого, більш м'якого або суворого стягнення, відсутні.

Окрім того, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №661988 від 02.01.2018 року, суд вважає за необхідне не стягувати з останнього судовий збір.

Керуючись статтями 26, 33-35, 40-1, 183-1, 245, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.