ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/39/18
Єдиний унікальний № 310/6464/18 Головуючий в 1-й інстанції - Прінь І.П.
Категорія - ст. 173-2 ч.2 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Дадашева С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою останньої на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженку м.Бердянська, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, не працюючої,

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-1 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 046563 від 26 липня 2018 року, який складений працівником Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, встановлено, що 26 липня 2018 року приблизно о 20-00 годині ОСОБА_2, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 висловлювалася нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3, чим вчинила домашнє насильство, відповідальність за що, передбачена ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову скасувати за відсутністю в її діях ознак адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що накладене судом на неї стягнення є незаконним. Дій, які вказані у постанові, вона не скоювала. Її мати та дочка дали суду неправдиві показання з метою її обмовити, оскільки не бажають, щоб вона проживала з ними в будинку. Іншого житла у неї немає. Офіційно працевлаштуватися вона не має можливості. Заперечує події, які начебто відбувались того дня. Спиртних напоїв вона взагалі не вживає, а що стосується сварок з матір'ю та дочкою, то цього також ніколи не було. Інколи вона робить зауваження дочці по домогосподарству та в побуті. Вважає, що в її діях немає ознак вказаного адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_2 правопорушення при викладених в постанові суду обставинах, ґрунтуються на доказах, які містяться в матеріалах справи , і є обґрунтованими.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини, її вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення від 26 липня 2018 року серія ГР № 046563, складеному відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП (а.с.1); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, або таке, що готується від 26 липня 2018 року (а.с.3); поясненнями ОСОБА_3 (а.с.4); аналогічними поясненнями ОСОБА_4 (а.с.5); постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 січня 2018 року, згідно якою ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт (а.с.7).

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, надав цим доказам належну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КпАП України - повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови, висновки суду належним чином вмотивовані.

Доводи ОСОБА_2 про те, що її обмовляють і вона не скоювала вищевказане правопорушення, є безпідставними, оскільки суперечать наведеним вище доказам.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 не вбачається.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної постанови допустив описку та помилково зазначив, що ОСОБА_2 визнано винною за ч.2 ст. 173-1 КУпАП, замість ч.2 ст.173-2 КУпАП.

За таких обставин постанова суду в цій частині підлягає уточненню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні порушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 вересня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, залишити без змін.

Уточнити постанову суду та вважати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП (замість ч.2 ст.173-1 КУпАП, як помилково вказано в резолютивній частині постанови).

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 310/6464/18