КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/428/2018
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Чайки М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_2 24.07.2018 року о 05 год. 00 хв. в м. Києві по вул.. Заболотного, зупинка громадського транспорту «Пирогово», керував автомобілем «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер», результат тесту - позитивний, 2.00 проміле алкоголю в крові. Тобто, ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а) ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року, закрити провадження у даній справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 293091 від 24.07.2018 щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, інспектором УПП ДПП в м. Києві при складанні протоколу вказано не вірний його день народження, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, як вказує апелянт, до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 293091 від 24.07.2018, додано в якості доказу його вини, чек із приладу «Драгер» де зафіксовано 2.00 проміле алкоголю в крові, проте, при дослідженні даного доказу в суді, його захисником було звернено увагу, що вказаний чек із приладу «Драгер» та його відомості які нібито підтверджують вину, насправді роздрукований ще 24.07.2017 року, що також є порушенням законодавства України та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Також апелянт звертає увагу на те, що в судовому засіданні він пояснював, що 23.07.2018 у вечірній час він виїхав з міста Одеси завантажений зерном та без зупинки прибув до м. Києва, і приблизно о 05.00 год., рухаючись по вул. Заболотного в м. Києві він був зупинений працівниками поліції, які запідозрили, що він нібито вживав спиртні напої, після чого вони провели освідування за допомогою приладу «Драгер», проте, звідки з'явився чек, що нібито в нього 2.00 % проміле алкоголю в крові, він не бачив, крім того, працівникам поліції він стверджував, що не вживав алкогольних напоїв та просив надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та у зв'язку з відсутністю вказаних документів, провести огляд на стан вживання спиртних напоїв в медичному закладі, але працівниками поліції йому було у цьому відмовлено.

На думку апелянта, суддя виніс постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП формально, з порушенням вимог чинного законодавства України.

Крім того, апелянт вказує на те, що працівник поліції у зв'язку з його (апелянта) незгодою на огляд приладом «Драгер», не запропонував йому та не направив в установленому порядку до лікаря нарколога, а тому при складанні протоколу, допустив порушення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 293091 від 24 липня 2018 року, підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (приладу «Drager» Alcotest 6820); роздрукованим чеком з результатами тесту, на якому зафіксовано вміст алкоголю 2,00%, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

Більш того, обставини наведені в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп'яніннязнайшли своє повне підтвердження під час перегляду в суді апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який приєднаний до матеріалів справи.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не відповідає дійсності та складений з істотними порушеннями законодавства, а матеріали справи не містять в собі будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, слід визнати безпідставними, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами, які були перевірені під час апеляційного розгляду.

Крім того, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що його огляд на стан сп'яніння було проведено з порушеннями вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, оскільки він не погодився з результатами тесту, а поліцейські не запропонували йому пройти оглядв установленомупорядку у лікаря нарколога в закладі охорони здоров'я, суд апеляційної інстанції не може визнати їх достатніми підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами, зокрема відеозаписом, на якому чітко видно, що після демонстрації ОСОБА_2, у присутності свідків, результату тесту, останній не висловлював своєї незгоди з його результатами та не заявляв про те, щоб його огляд було проведено в закладі охорони здоров'я.

Що ж стосується окремих недоліків, на які звертається увага в апеляційній скарзі та які були допущені при оформленні матеріалів щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема щодо дати його народження та деяких інших обставин вчиненого правопорушення, то вони не призвели та не могли призвести до неповного або необ'єктивного з'ясування фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення та прийняття незаконного чи необґрунтованого судового рішення, як безпідставно зазначається у скарзі.

Будь-яких інших порушень норм матеріального або процесуального права, на які звертається увага в апеляційній скарзі та які могли б служити підставою для скасування оскаржуваної постанови, судом апеляційної інстанції, за наслідками її розгляду, не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду цієї скаргу, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 серпня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Савицький О.А.