Справа № 545/876/18
Провадження № 3/545/301/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2018 р. Полтавський районний суду Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

за участю секретаря Задорожна Ю.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українець, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, інші дані суду не відомо,-

за ч.1 ст.130 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №132418 від 08.04.2018 року складеного відносно ОСОБА_1 зазначено, що 08.04.2018 року о 21 год. 55 хв. на автодорозі Полтава-Красноград, Р11 на 1 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння запах алкоголю з рота,порушення координації рухів, нечітка мова, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння водій відмовився у присутності 2 свідків. Своїми діями порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, надав усні пояснення по справі, в яких послався на те, що вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП та працівники поліції безпідставно склали відносно нього даний протокол про адміністративне правопорушення серії БД №132418 від 08.04.2018 року. Зазначив, що дійсно 08.04.2018 року вони з друзями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були в нього вдома. У вечірній час коли закінчилися цигарки вони поїхали на автомобілі на автозаправну станцію, яка розташована на Київські трасі . За кермом автомобіля НОМЕР_1 був його знайомий ОСОБА_2 який не мав посвідчення водія але в цей час проходив водійські курси. Дійсно їх зупинили співробітники поліції після того як вони придбали цигарки та повертались до дому. Після зупинки коли вони вийшли з автомобіля поліцейські запитали хто водій а оскільки це було його авто то він дістав посвідчення і дав поліцейським при цьому вказав, що він не керував автомобілем однак його заперечення не були враховані поліцейським и і вони запропонували пройти мед огляд на стан сп»яніння на що він відмовився оскільки дійсно був в стані сп»янння але не керував автомобілем.

Захисник ОСОБА_1 звернув увагу суду на те, що згідно протоколу зазначено, що правопорушник керував автомобілем о 21год.55хв. в той час як згідно відео реєстратора з патрульного автомобіля наданого до суду зафіксовано , що автомобіль НОМЕР_1 рухається до його зупинки о 21год.33 хв.05сек. З відео наданого з нагрудної камери поліцейського зазначено час коли останній розпочав відео зйомку 21год.32 хв.56сек. в цей час ОСОБА_1 на прохання поліцейських сів до автомобіля та дістав документи на автомобіль та права. Також згідно протоколу про правопорушення наданого до суду зазначено, що до протоколу додаються відео з бодікамери ВІ 00103, з відео реєстратора , пояснення свідків. В той час як в копії протоколу наданого ОСОБА_1 зазначено лише, що додається відео з бодікамери. Також в протоколі зазначено номер нагрудної камери ВІ 00103 в той час як на проглянутому в суді відеозаписі камера за номером ВІ 0103. Також свідки, які були присутні при відмові ОСОБА_1 від проходження мед огляду засвідчили лише відмову а не факт того хто керував автомобілем.

Також із фабули протоколу про адміністративного правопорушення не зрозуміло, які саме дії ч. 1 ст. 130 КУпАП інкримінують йому: чи керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, чи відмова від проходження огляду для визначення стану спяніння.

Зазначено в протоколі, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан спяніння на місці та в медичному закладі, коли працівники поліції підійшли до нього, оскільки підстав взагалі для такого огляду в працівників поліції не було, він транспортним засобом не керував, не виконував функції водія, не перебував за кермом, та взагалі не здійснював жодного руху на автомобілі, коли працівники поліції підійшли до нього та нібито запідозрили його в тому, що він нібито керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, хоча в них таких підстав не було. Чому працівники поліції написали, що ОСОБА_1 нібито керував автомобілем в стані алкогольного спяніння є незрозумілим.

Також, викликаний в судове засідання свідок ОСОБА_2 дав аналогічні покази, що і ОСОБА_1 Вказав, що дійсно він керував автомобілем до зупинки його поліцейськими і коли вони спитали хто водій то він сказав, що він керував а водій ОСОБА_1 бо його автомобіль нащо вони не звернули увагу і коли ОСОБА_1 дав їм документи то вони склали на нього протокол хоча останній не керував автомобілем а попрохав його-свідка як свого товариша це зробити.

Інспектор роти № 2 УПП в Полтавській області лейтенант Полції ОСОБА_4. в судовому засіданні підтвердив факти викладені в протоколі вказавши, що вони відповідають дійсним обставинам того , що відбувалось розбіжності в оригіналі протоколу і його копії пояснив , що не звернув увагу на те, що в копії не відобразились всі записи оригіналу бо складав під копірку.

Суд, дослідивши метріали справи, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Обовязковою ознакою обєктивної сторони адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині складу правопорушення щодо відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є виконання особою функцій водія. Працівник поліції повинен доказати не лише факт вживання алкогольних напоїв, а ще й факт керування транспортним засобом нетверезим водієм.

Отже, для кваліфікацій дій у вчиненні вказаного вище правопорушення, перш за все необхідно встановити, чи керував особа транспортним засобом, тобто був водієм.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень статей 245, 251, 252, 280 КпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 132418, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

Як вбачається з матеріалів справи, доказів того, що 08.04.2018 року о 21год. 55 хв. на автодорозі Полтава-Красноград, Р11 на 1 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння не встановлено. Також згідно пояснень свідків, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вони лише засвідчили факт відмови ОСОБА_1. від проходження огляду на стан спяніння. Свідки не вказали в своїх поясненнях, що бачили, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до Інструкції МВС, від 07.11.2015, № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп'яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

З огляду на викладене, протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати достатнім доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобовязання щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

З огляду на вказані обставини взагалі є сумнівним факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Пояснення ОСОБА_1. в суді щодо не керування транспортним засобом і невжиття ним спиртних напоїв підтвердив в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2

Також суд вважає невідповідності в протоколі про адміністративне правопорушення на які звернув увагу захисник ОСОБА_1 такими що заслуговують на увагу оскільки ставлять під сумнів докази на які співробітник поліції послався як на підставу підтвердження обставин зазначених в протоколі на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Виходячи із вище зазначеного, суддя, відповідно до статті 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність достатніх доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частино першою статті 130 КУпАП, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 245, 247, 252, 268, 269,272, 283 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частино 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Полтавської області, шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області.

Суддя: А.Г.Потетій