ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І. В. розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого:

АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

за ст. 172-11 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку із затвердженням Верховною Радою України Указів Президента України «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17 березня 2014 року, № 454/2014 від 06 травня 2014 року, №607/2014 від 21 липня 2014 року, 15/2015 від 14 січня 2015 року, в Україні розпочато мобілізацію та оголошено особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний вас і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; заховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 відповідно до положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Згідно до вимог ст. 49, 50 Статуту, військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили У країни.
Однак, солдат ОСОБА_1 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування та без поважних причин, 03 вересня 2018 року о 08 годині 00 хвилин самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини органи державної влади або правоохоронні органи, в тому числі органи військового управління, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомляв та проводив час на власний розсуд. Повернувся до військової частини 05 вересня 2018 року.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 12.09.2018 року, актом проведення службового розслідування, рапортами командирів 3 ДШР, витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_1 про результати службового розслідування № 507 від 12.09.2018року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.172-11 ч.4 КУпАП, за що підлягає до адміністративної відповідальності.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 172-11 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 2465 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: І. В. Зіневич

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови