Справа №642/4639/18
Провадження №3/642/1538/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року суддя Ленінського районного суду м.Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в «Укрпошті», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №185104 від 19 серпня 2018 року, складеним командиром батальйону №4 УПП в Харківській області майором поліції ОСОБА_2, 19 серпня 2018 року о 23 год.00 хвил. у м. Харкові біля будинку №118 по вул. Полтавський шлях, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ2103», реєстр. номер 012-90ХК, належному ОСОБА_3 у стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9-а Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.. Огляд провадився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога ХОНД за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26, висновок №678.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 подала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що ОСОБА_1 вину не визнає, оскільки не перебував у стані алкогольного спяніння. Про обставини події зазначила, що 19.08.2018 близько 21 год до ОСОБА_1 підійшов працівник поліції і почав вимагати документи. Він надав документи окрім свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яке забув вдома. За пропозицією працівника поліції вони поїхали до нього додому, де він взяв та предявив поліцейському свідоцтво. Таким чином, працівник поліції возив його додому за документами, а потім, вже коли привіз назад до автомобілю, став «принюхуватись» та шукати привід для складання протоколу. Від проходження огляду з застосуванням спеціального технічного засобу він відмовився, та коли його повідомили, що буде оформлений протокол про відмову від проходження огляду, він погодився пройти огляд в медичному закладі, після чого поліцейський доставив його до медичного закладу, де у нього взяли кров на аналіз та результатів не повідомили. Після цього був складений протокол.

Таким чином, сплинуло більше двох годин з часу його фактичної зупинки, в медичному закладі він був лише о 23 год. 40 хвил. Вважає, що працівником поліції та при проведення медичного огляду порушені вимоги п.п.8, 9, 12, 13, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, ОСОБА_1 не було надано направлення для проходження огляду, не забезпечена його доставка протягом двох годин до медичного закладу. Крім того, для обстеження зроблено аналіз крові, а ні слини, сечі або змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, як передбачено Інструкцією, тому отриманий результат слід визнати недійсним. Крім того, норма алкоголю в крові водія -0,2 проміле, а у медичному висновку кількість проміле алкоголю не зазначена, тому висновок є незаконним. Крім того, у висновку зазначено, що він направлений на огляд УПП ст. лейтенантом ОСОБА_5, однак йому невідома ця особа, він приїздив з командиром батальйону №4 У№ПП в Харківській області ДПП майором поліції ОСОБА_2 Доданий до матеріалів відеозапис не є належним доказом, оскільки в порушення ч.1 ст. 256 КУпАП в протоколі не зазначено про здійснення фіксації. До аналогічного висновку прийшов Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду (постанова від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), в якій зазначено, що якщо в постанові про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху не зазначено технічний засіб, яким було здійснено фото чи відеозапис, то таке провадження повинно бути закрите на підставі с. 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу правопорушення. Враховуючи наведене, представник просила закрити провадження у справі.

Згідно з висновком №678 від 19.08.2018 лікаря Харківського обласного наркологічного диспансеру, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 о 23 год. 41 хвил. перебував у стані алкогольного спяніння, проміле алкоголю не зазначене, у звязку з чим за клопотанням представника судом витребувано з Харківського обласного наркологічного диспансеру документи, які стали підставою для надання медичного висновку. Згідно з актом медичного огляду № 1678 від 19.08.2018 та результатом токсикологічного дослідження № 2165 зміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1, 81 проміле.

ОСОБА_1 в судові засідання не зявлявся, подавав заяви з проханням відкласти судовий розгляд у звязку з його хворобою, надав копії листків непрацездатності Харківської міської лікарні №3 від 27.10.2018 та 10.11.2018 року, заперечував проти розгляду справи у його відсутності, зазначив, що бажає дати особисті пояснення. Враховуючи наявність поважних причин неявки ОСОБА_1 в судове засідання, суд вважав неможливим розгляд справи у його відсутності, та судові засідання було відкладено.

Доказів поважності неявки в судове засідання 22 листопада 2018 року ОСОБА_1 не надав, том суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними ( рішення від 22 жовтня 1996 року у справі Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У відповідності до положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Днем вчинення адміністративного правопорушення згідно до протоколу про адміністративне правопорушення є 19 серпня 2018 року.

Враховуючи, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 283, 284 КУпАП, суд-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м.Харкова.

Суддя Л.Л. Шрамко