Провадження № 33/824/66/2018 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 20 грудня » 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю. за участю особи щодо якої провадження закрито ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3 потерпілого ОСОБА_4, представника потерпілого ОСОБА_5, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року, якою справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., проживаючої в АДРЕСА_1

закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 441913, водій ОСОБА_2, 26.10.2017р. о 17год. 35хв., керуючи автомобілем «Шевролет Авео» д.н.з. «НОМЕР_1» по просп.Григоренка в м. Києві, в порушення п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України, не врахувавши дорожньої обстановки, погодних умов, не вибравши безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, допустила зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. «НОМЕР_2», який рухався попереду.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25.01. 2018 р. справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Мотивуючи своє рішення суддя послався на те, що винуватість ОСОБА_2 в порушенні п. 13.1 ПДР України не підтверджена наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами, а тому в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 просив скасувати вказану постанову, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначив, що постанова є незаконною та обґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права матеріального права, вважає, що суддею не було з'ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, та як наслідок - безпідставно звільнено ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП.

Апелянт вважає, що суддею безпідставно взято до уваги експертний висновок №113 від 25.12.2017р. судового експерта ОСОБА_6, який не може бути визнаний належним та допустимим висновком, оскільки містить однобічну перекручену та неправильну інформацію, необ'єктивні дані щодо обставин самої події та ґрунтується виключно на надуманих необ»єктивних обставинах ДТП наданих водієм ОСОБА_2, при цьому, пояснення ОСОБА_4 експертом до уваги не прийняті, висновок не містить записів про обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України щодо надання завідомо неправдивого висновку, судовому експерту не був наданий та не досліджувався протокол про вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, відсутні висновки в частині надання оцінки діям водія ОСОБА_2 на предмет дотримання вимог п.2.3б та п.13.1 ПДР України.

Апелянт зазначив, що висновок експерта складено з грубими порушеннями основних принципів судової експертизи, в порушення Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, не завірений особистою печаткою судового експерта.

Суддею не взято до уваги те, що при проведенні судовим експертом дослідження не проводилося трасологічне дослідження по обставинам ДТП, що є важливим для встановлення істини по справі, оскільки встановлення факту під яким кутом відбулося зіткнення автомобілів - визначає порушника ПДР.

Також, апелянт звернув увагу на те, що суддею у постанові не наведені показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_7, який є безпосереднім очевидцем обставин ДТП та його показанням не дано ніякої оцінки, як не надано оцінки і фотоматеріалам, які підтверджують те, що саме водій ОСОБА_2 здійснила наїзд на автомобіль під керуванням водія ОСОБА_4 виключно в задню частину автомобіля «Мерседес» та в напрямку руху цього автомобіля, а також не враховано письмовий звіт щодо визначення вартості збитків автомобіля Мерседес, відповідно до якого чітко встановлено, що пошкодження автомобіля утворились внаслідок наїзду на нього ззаду.

Разом з цим апелянт зазначив, що показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не можуть братися судом до уваги, оскільки вони не були очевидцями події та надали суду надумані та недостовірні покази для штучного створення підстав для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

Також суд не дослідив та не надав жодної оцінки письмовим поясненням та показанням потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин ДТП та механізму зіткнення транспортних засобів.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду залишити без зміни, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи скарги, дослідивши висновок проведеної під час апеляційного розгляду справи судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи від 26.09.2018р., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню з прийняттям нової постанови виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про закриття справи відносно ОСОБА_2, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган(посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, суддя, приймаючи рішення про закриття провадження відносно ОСОБА_2 з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не дотримався вказаних вимог закону, допустив неповноту судового розгляду не дослідивши належним чином обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з постанови судді вбачається, що в обґрунтування свого рішення він взяв до уваги: пояснення ОСОБА_2, яка вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала і просила закрити провадження за відсутністю в її діях адмінправопорушення, обґрунтовуючи тим, що 26.10.2017р. під час її руху по пр. Григоренка з невеликою швидкістю у вільній крайній смузі дороги, яка має зміщення напрямку руху, де відстань від з»їзду з мостової розв»язки до пішохідного переходу перед яким трапилася ДТП має 100 м., зі сторони пр-ту Бажана на великій швидкості рухався автомобіль «Мерседес», який при перестроюванні у крайню ліву смугу, не вмикаючи сигнал повороту, вчинив ДТП з її автомобілем «Шевролет»; пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_4 про те, що вина водія ОСОБА_2 повністю підтверджується матеріалами справи; показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які підтримали пояснення ОСОБА_2; висновок експерта №113 від 25.12.2017р. згідно якого в діях водія «Шевролет» ОСОБА_2 невідповідностей вимогам ПДР України, які б знаходилися у причинному зв»язку з настанням даної ДТП не вбачається, а дії водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.10.1,п.10.3 ПДР та знаходилися в причинному зв»язку з настанням даної ДТП; схему ДТП; характер пошкодження автомобіля та його траєкторію руху, обставини вчинення правопорушення.

Проаналізувавши наведені в постанові докази, суддя дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_2 в порушенні вимог п.13.1 ПДР не підтверджена наявними у справі про адміністративне правопорушення доказами та в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

З таким висновком суду апеляційний суд погодитися не може виходячи з наступного.

На думку апеляційного суду, в порушення вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, суддя, при розгляді справи, допустив неповноту судового розгляду, яка істотно вплинула на висновки суду, оскільки не з»ясував з достатньою повнотою обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, допитавши в судовому засіданні зі слів учасників судового розгляду свідка ОСОБА_7, який був очевидцем події і про якого в поясненнях одразу ж після ДТП заявляв ОСОБА_4 , не взяв до уваги його показання, не навів їх у постанові та не дав їм належної оцінки, як не дав належної оцінки висновку експерта №113, при цьому, поклавши його в основу висновків про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З пояснень свідка ОСОБА_7 ( а.с.110) вбачається, що він 26.10.2017р. приблизно о 17 год. 30 хв., працюючи охоронцем знаходився на посту, який знаходиться по вул. Григоренка напроти пішохідного переходу і бачив як по крайній лівій смузі рухався автомобіль Мерседес білого кольору № НОМЕР_3 , який зупинився перед пішохідним переходом пропускаючи двох дівчат пішоходів і в цей час в нього вдарився легковий автомобіль Шевролет, який рухався в той же смузі ззаду.

З пояснень свідка ОСОБА_8 даних ним через 2 місяці після ДТП вбачається, що він був свідком даної ДТП і бачив як по крайній лівій смузі дороги рухався тільки один автомобіль Шевролет, в той час як по середній смузі дороги рухався автомобіль Мерседес, який при перестроюванні у крайню ліву смугу дороги не вмикаючи сигналу повороту здійснив ДТП з автомобілем Шевролет( а.с.86).

З пояснень свідка ОСОБА_9 даних ним 15.12.2017р. ( а.с.87) вбачається, що він бачив як по крайній лівій смузі дороги рухався тільки один автомобіль Шевролет в той час як на великій швидкості по другій смузі дороги рухався автомобіль Мерседес, який на його погляд внаслідок мокрої дороги не впорався з керуванням, від чого його транспортний засіб занесло на крайню ліву смугу руху де і відбулася ДТП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 показала, що рухалася по пр. Григоренка в напрямку «Епіцентра» в крайній лівій смузі, автомобіль «Мерседес» побачила коли він перед пішохідним переходом, не вмикаючи поворот, перестроювався у крайню ліву смугу, вона почала гальмувати, але зіткнення автомобілів уникнути не вдалося, винуватцем ДТП вважає водія ОСОБА_4

ОСОБА_4 в апеляційному суді пояснив, що рухаючись з пр. Бажана на пр. Григоренка, пропустивши автомобілі, перестроївся у крайню ліву смугу руху, т.я. йому потрібно було в подальшому повернути ліворуч, при під»їзді до пішохідного переходу побачивши, що автомобілі праворуч зупинилися, пригальмував і побачив, що по переходу проходили дві дівчини, в цей час помітив, що позаду його автомобіля не пригальмовуючи прямо на нього рухався автомобіль, він подумав прийняти праворуч, але зрозумів, що тоді автомобіль зіб»є людей на переході, зупинив свій автомобіль і відчув удар у задню ліву частину автомобіля в яку вдарив передньою частиною автомобіль «Шевролет», очевидцем цієї події був свідок ОСОБА_7, вважає винуватцем ДТП ОСОБА_2

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 інкримінується порушення нею п.2.3б, п.13.1 ПДР.

Згідно п.2.3б ПДР водій зобов»язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши висновок судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 9865/18-52/19459/18-52 від 26.09.2018р., яка була призначена і проведена під час апеляційного розгляду, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

26.10.2017р. о 17год. 35хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Шевроле» д.н.з. «НОМЕР_1» по просп.Григоренка в м. Києві, в порушення п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України, не врахувала дорожньої обстановки, погодних умов, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. «НОМЕР_2», який рухався попереду.

Винність ОСОБА_2 у порушенні вказаних правил дорожнього руху підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 441913 від 26.10.2017р. ( а.с.1) згідно якого26.10.2017р. 0 17 год.35 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Шевролет Авео»д.н.з. «НОМЕР_1» по просп.Григоренка в м. Києві, в порушення п.п. 2.3 б, 13.1 ПДР України, не врахувавши дорожньої обстановки, погодних умов, не вибравши безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, чим допустила зіткнення з автомобілем «Мерседес» д.н.з. «НОМЕР_2», який рухався попереду; схемою місця ДТП( а.с.2)яка засвідчена підписами учасників ДТП на якій зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, пошкодження на автомобілях( а.с.2); наведеними вище поясненнями учасників ДТП ОСОБА_2, ОСОБА_4, фотознімками з місця ДТП( а.с.30-35); поясненнями свідка ОСОБА_7.( а.с.110) згідно яких він був свідком обставин ДТП, що сталася 26.10.2017р. приблизно о 17 год. 30 хв. по вул. Григоренка, оскільки працює охоронцем на підприємстві і знаходився на посту, який знаходиться навпроти пішохідного переходу і особисто бачив, як по крайній лівій смузі рухався автомобіль Мерседес білого кольору № НОМЕР_3, який перед пішохідним переходом зупинився пропускаючи двох дівчат пішоходів і в цей час в нього вдарився легковий автомобіль Шевролет, який рухався в той же смузі ззаду; відповіддю ТОВ «Албего» згідно якої станом на 26.10.2017р. ОСОБА_7 дійсно працював у вказаному товаристві на посаді інспектора відділу охорони, в період з 17 до 18 годин 26.10.2017р. ОСОБА_7 перебував на роботі і знаходився біля поста охорони неподалік пішохідного переходу після виїзду з вул. Гришка на проспект Григоренка в сторону ТЦ»Епіцентр»; висновком комплексної транспортно-трасологічної експертизи №04/01 від 9.02.2018р. з якого вбачається, що безпосередньо на момент первинного контакту повздовжні вісі автомобілів Мерседес та ШевролетАвео були паралельними; пояснення водія автомобіля Мерседес ОСОБА_4 та свідка ДТП ОСОБА_7 в частині описаного ними механізму ДТП є технічно спроможними; пояснення водія автомобіля Шевролет ОСОБА_2 та свідків ДТП ОСОБА_8 ОСОБА_9 в частині описаного ними механізму ДТП є технічно неспроможними; в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.2.3б, 13.1 ПДР які перебували у причинному зв»язку з виникненням даної ДТП; в даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей технічного характеру вимогам ПДР в тому числі й вимогам п.10.1,10.3 ПДР , які перебували в причинному зв»язку з виникненням ДТП у зв»язку з тим, що він перебував в аварійній обстановці(а.с. 121-128); висновком судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи КНДІСЕ№ 9865/18-52/19459/18-52 від 26.09.2018р. згідно якого в даному випадку мали місце попутне (можливо попутно-кутове ) за характером взаємного зближення і первинний контакт автомобілів відбувся між правою передньою кутовою частиною автомобіля Шевролет та лівою задньою кутовою частиною автомобіля Мерседес, при цьому, в момент первинного контакту їх повздовжні вісі знаходилися практично паралельно тобто кут між повздовжніми осями складав близько 0 градусів; пояснення свідка ОСОБА_9 в частині вказаного ним характеру руху автомобіля Мерседес перед пригодою з технічної точки зору не спроможні; за варіантом №2 згідно пояснень водія автомобіля Мерседес ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_7 дії водія автомобіля Шевролет ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.13.1 і дана невідповідність знаходиться в причинному зв»язку з виникненням даної пригоди, в діях водія автомобіля Мерседес ОСОБА_4 невідповідностей вимогам ПДР які б мали відношення до виникнення даної ДТП з технічної точки зору не вбачається( а.с.174-188).

Сукупність наведених доказів, на думку апеляційного суду, підтверджує винність ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, оскільки порушення нею п.2.3б, п. 13.1 ПДР України знаходяться у причинному зв»язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів.

Аналізуючи показання ОСОБА_2, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 даних ними через певний проміжок часу після ДТП, а саме 25.12.2017р. та 15.12.2017р., апеляційний суд вважає, що вони в частині того, що автомобіль Мерседес перед ДТП здійснював перестроювання з середньої смуги у ліву крайню смугу, а не рухався по лівій крайній смузі як на це вказує ОСОБА_4, не відповідають дійсним обставинам події, оскільки спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4, стороннього свідка ОСОБА_7 про те, що автомобіль ОСОБА_4 рухався у крайній лівій смузі, не перестроювався і пропускав пішоходів на пішохідному переході в момент зіткнення з автомобілем Шевролет який вдарив автомобіль Мерседес у задню частину, висновками наведеними вище : комплексної транспортно-трасологічної експертизи №04/01 від 9.02.2018р та судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи КНДІСЕ№ 9865/18-52/19459/18-52 від 26.09.2018р; характером пошкоджень на вказаних автомобілях.

Висновок за результатами автотехнічного дослідження №113 від 25.12.2017р. (а.с.80-84) апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вказаний висновок ґрунтується на вихідних даних наданих лише водієм ОСОБА_2 про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_4 почав виконувати маневр ліворуч перестроюючись у крайню ліву смугу, при цьому судовому експертові не був наданий і не досліджувався протокол про адмінправопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у висновку відсутні висновки експерта в частині надання оцінки діям водія ОСОБА_2 на предмет дотримання нею вимог п.2.3б, п.13.1 ПДР, експертом не досліджувалися пояснення водія ОСОБА_4 та не проводилося трасологічне дослідження по обставинам даної ДТП, що є важливим для об»єктивності висновків.

Разом з тим, при проведенні комплексної транспортно-трасологічної експертизи №04/01 від 9.02.2018р та судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи КНДІСЕ№ 9865/18-52/19459/18-52 від 26.09.2018р. досліджувалися всі обставини ДТП, бралися до уваги пояснення всіх учасників і очевидців ДТП, на експертизи надавалися всі матеріали, які мають істотне значення для правильності висновків.

За таких обставин постанова суду 1 інстанції не може вважатися законною і обґрунтовано, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою ОСОБА_2 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи те, що відповідно до ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 закінчився, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2018 року, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі закрити у зв»язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ________________