Справа № 750/3873/18 Головуючий у 1 інстанції Григор'єв Р. Г.
Провадження № 33/795/316/2018
Категорія - ст. 130 ч. 1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі :

Головуючого суді - Акуленко С.О.,

З участю порушника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу за апеляційною скаргою особи, що притягуються до відповідальності - ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 липня 2018 року, -

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 гривень 40 коп..

23 квітня 2018 року, о 22 год. 40 хв., в м. Чернігові, по проспекту Перемоги, 95, водій ОСОБА_2 керувала автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку у лікарні, відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, а справу закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. В підтвердження своїх вимог зазначила, що її зупинили працівники поліції, начебто із-за того, що вона проїхала на заборонений сигнал світлофора, але ця причина зупинки була надуманою, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.06.2018 року, якою постанова працівників поліції була скасована, а справа закрита. Також, вказала, що у неї були відсутні будь-які ознаки алкогольного сп'яніння, а тому працівник поліції не мав підстав вимагати у неї пройти огляд на стан сп'яніння. Вказує, що працівники поліції порушили норми законодавства під час складання протоколу, а саме, внесли не правдиву інформацію про ознаки сп'яніння та відмову від дачі пояснень. Адміністративне стягнення, призначене без врахування всіх обставин.

В судовому засідання ОСОБА_2 підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Вказувала, що у неї були відсутні ознаки алкогольного сп'яніння, а тому працівники поліції не мали підстав для проведення освідування, тому вона і відмовилася від його проходження.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог, викладених у ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 23.04.2018 року серія БР № 220399, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рапортами працівників поліції Шестак О.В. та Чайка О.М..

Крім того, в суді першої інстанції в судовому засіданні були допитані працівник поліції Чайка О.М. та свідок ОСОБА_3.

Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі та в суді, що у неї були відсутні ознаки алкогольного сп'яніння, а тому працівник поліції не мав підстав для проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, суд вважає безпідставними та розцінює їх засобом уникнення від відповідальності.

Так, відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 тієї ж Інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2,5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій.

Крім того, ОСОБА_2 стверджуючи про те, що вона не перебувала в стіні алкогольного сп'яніння та не заперечувала факту відмови від проходження огляду, у встановленому законом порядку.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що працівниками поліції в повному обсязі булі дотримані вимоги норм діючого законодавства, зокрема Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тому твердження апелянта щодо порушення вказаної Інструкції є безпідставними.

Так, суд правильно дійшов висновку щодо грубого порушення правил дорожнього руху і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є мірою відповідальності і застосування з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладення стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Також, суд першої інстанції в повній мірі оцінив особу порушника та правильно призначив адміністративне стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 05 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко