АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року суддя Апеляційного суду м. Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ОСОБА_1 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною, та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі щодо ОСОБА_3, взяв до уваги лише його пояснення та не надав оцінки іншим доказам, які містяться в матеріалах справи та вказують на винуватість ОСОБА_3 З позиції апелянта, такими доказами є дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі ДТП, а також висновку додаткової перевірки про те, що саме водій автомобіля «Hyundai» ОСОБА_3 перед початком руху заднім ходом не переконався у безпечності маневру і здійснив зіткнення з автомобілем «Suzuki», який рухався позаду.

Одночасно представником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що потерпілий не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, який відбувся без його участі чи його представника, зі змістом оскаржуваної постанови ознайомився лише 13.06.2018 року, після чого, в межах строку на апеляційне оскарження, звернулася зі скаргою до суду.

З огляду на те, що судове засідання відбулося у відсутності ОСОБА_2 та його представника, і матеріали справи не містять доказів того, що потерпілий був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а зі змістом оскаржуваної постанови його представник ознайомився лише 13.06.2018 року, під час ознайомлення з матеріалами справи, про що свідчить відповідна розписка (а.с.38), суд задовольняє клопотання та поновлює строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_1, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_3, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та вважав рішення судді законним і обґрунтованим, допитавши свідка, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_3, він 01.11.2017 року о 10:20 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на парковці за адресою: вул. Артема, 1/5, допустив порушення п.10.9 ПДР України, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався позаду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Своє рішення суд мотивував тим, що наявні в справі свідчать, що ДТП сталася не внаслідок дій водія ОСОБА_3

Суд апеляційної інстанції вважає, що таке рішення суду є незаконним та необґрунтованим, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з письмовими поясненнями водія автомобіля «Hyundai» ОСОБА_3, наданими ним безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, він заїжджав на автостоянку по вулиці Січових стрільців, 1/5 в місті Києві. Паркуючи свій автомобіль, здійснював рух заднім ходом, переконавшись у безпечності маневру та відсутності перешкод позаду нього. В цей моменті із задньою частиною його автомобіля здійснив зіткнення автомобіль «Suzuki».

За поясненням водія автомобіля «Suzuki» ОСОБА_2, він рухався по території паркувального майданчика на вулиці Січових стрільців, 1/5 та зупинився, оскільки перед ним з правого боку на паркомісце заїжджав автомобіль «Hyundai». Після того, як автомобіль «Hyundai» припаркувався, він рушив далі. В цей момент водій автомобіля «Hyundai» розпочав рух заднім ходом та здійснив зіткнення з передньою правою частиною його автомобіля.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, дані про кінцеве розташування транспортних засобів після їх зіткнення, відображене на схемі місця ДТП, характер та локалізація пошкодження транспортних засобів свідчать про те, що зіткнення між автомобілями «Hyundai» та «Suzuki» сталося з вини водія автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_3, який в порушення п.10.9 ПДР під час руху заднім ходом не переконався в тому, що не створить небезпеки та перешкод іншим учасникам руху, та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався позаду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Суд апеляційної інстанції вважає, що саме такі дії водія ОСОБА_3 стали причиною зіткнення транспортних засобів та перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП.

Цим самим спростовується висновок суду першої інстанції про те, що ДТП сталася не внаслідок дій водія ОСОБА_3.

За клопотанням потерпілого та його представника в суді апеляційної інстанції також допитано свідка ОСОБА_4, який підтвердив викладені в протоколі обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Проте показання даного свідка суд апеляційної інстанції визнає неналежним доказом, оскільки в суду виникли обґрунтовані сумніви з приводу їх достовірності.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає встановленим те, що ОСОБА_3 01.11.2017 року о 10:20 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, та рухаючись заднім ходом на паркувальному майданчику за адресою: вул. Січових стрільців, 1/5 в місті Києві, в порушення п.10.9 ПДР України не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався позаду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

У зв'язку з викладеним суд апеляційної інстанції визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника потерпілого про те, що висновок судді про недоведеність вини ОСОБА_3 у порушенні пункту 10.9 Правил дорожнього руху, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, не відповідає фактичним обставинам справи.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини дають законні підстави скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки на момент розгляду справи спливли передбачені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, провадження підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Мосьондз