Справа № 584/1189/18
Провадження № 3/584/338/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.10.2018 суддя Путивльського районного суду Сумської області Толстой О.О., при секретарі Зікрати Я.В., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника - адвоката ОСОБА_2, законного представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Путивль справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, безробітної, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 2 ст. 154 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 21.08.2018 близько 19 год. 40 хв., у порушення п. 7 Правил утримання собак, котів і хижих тварин в м. Путивль, затверджених рішенням 23 сесії 4 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 30.03.1999, здійснювала вигулювання своєї собаки породи вівчарка на прізвисько «Дік» біля будинку № 42 по вул. Микли Малакова в м. Путивль Сумської області, без повідка та намордника, у результаті чого собака подряпала спину і руки малолітнього ОСОБА_3, чим було заподіяно шкоди його здоровю.

Заперечуючи свою вину у цьому правопорушенні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно є власником собаки породи вівчарка на призвисько «Дік». На собаку мається ветеринарне свідоцтво, тварина щеплена від сказу. Увечері 21.08.2018 року вона виводила свою собаку на короткому повідку та в наморднику. Коли вони разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_5 мили свій автомобіль, собака була в салоні. Неподалік бігали діти. Один з хлопчиків впав і скрикнув. Собака зреагувала на цей звук, вибігла з салону автомобіля через незачинені двері та побігла в бік дитини, але чоловік зупинив собаку командою та утримав її за ошийник. Фізичного контакту між собакою та дитиною не відбулося, остання лише злякалась.

За змістом ч. 2 ст. 154 КУпАП обєктивну сторону правопорушення, за яке настає відповідальність, передбачена вказаною статтею, настає у разі тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, якщо це спричинило заподіяння шкоди здоров'ю людей або їх майну.

За даними протоколу серії ГР № 393094 від 31.08.2018, 21.08.2018 близько 19 год. 40 хв., у порушення п. 7 Правил утримання собак, котів і хижих тварин, затверджених рішенням 23 сесії 4 скликання Путивльської міської ради Путивльського району від 30.03.1999, ОСОБА_1 вигулювала належну їй собаку породи вівчарка на призвисько «Дік» біля будинку № 42 по вул. Микли Малакова в м. Путивль Сумської області, без повідка та намордника, у результаті чого собака напала на малолітнього ОСОБА_3 та спричинила шкоду його здоров'ю.

Оскільки за своїм змістом протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, складений з дотриманням вимог цього Кодексу та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція), тому є належним і допустим доказом у справі.

Посилання захисника на те, що повторне складання протоколу відносно ОСОБА_1 за теж саме правопорушення та новий судовий розгляд є незаконними, не вбачаються обґрунтованими з огляду на таке.

В силу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Статтею 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що нікого не може бути вдруге притягнено до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" (заява N 7460/03), дія принципу «nonbisinidem» поширюються не лише на кримінально-правову сферу, але й на будь-яке публічне переслідування, що здійснюється державою, у т.ч. і притягнення до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи видно, що відносно ОСОБА_1 23.08.2018 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП, який разом з доданими матеріалами повернуто Путивльському ВП для належного оформлення постановою судді від 23.08.2018 (а.с. 4, 23).

Позаяк пунктом 7 розділу ІІ Інструкції не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено, слід констатувати, що виправлення недоліків складеного протоколу можливе лише шляхом складання нового протоколу в межах строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи наведене та те, що постанова судді про повернення матеріалів для належного оформлення в силу положень ст. 284 КУпАП не є остаточним процесуальним рішенням у розумінні статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції, яким справу про адміністративне правопорушення вирішено по суті, ці обставини не свідчить про повторний розгляд тієї ж самої справи та притягнення особи до адміністративної відповідальності за те ж саме правопорушення.

Крім того, викладені у протоколі обставини скоєного правопорушення відподають письмовому висновку Путивльського ВП від 23.08.2018, за матеріалами перевірки заяви ОСОБА_4 (а.с. 5).

Так, як вбачається з рапорту помічника чергового Путивльського ВП, 21.08.2018 о 19 год. 58 хв. на лінію "102" по телефону надійшло повідомлення про те, що по вул. Миколи Маклакова, 42 в м. Путивль сусідська собака напала на дитину (а.с. 6).

21.08.2018 ОСОБА_4 звернулася до Путивльського ВП із заявою, в якій просила притягти до відповідальності ОСОБА_1 за порушення правил утримання собаки, яка спричинила неповнолітньому сину заявника тілесні ушкодження (а.с. 7).

У своїх письмових поясненнях повідомила, що 21.08.2018 близько 19 год. 40 хв. за будинком на її сина напала собака ОСОБА_1 та спричинила йому тілесні ушкодження. Собаку відтягнув співмешканець ОСОБА_1 ОСОБА_5 (а.с 9).

Зі змісту письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_5 вбачається, що вони підтвердили те, що вигулюють свою собаку на прибудинковій території, але завжди під наглядом. 21.08.2018 близько 20-ї год. вони на прибудинковій території мили автомобіль. Коли поруч пробігали діти, один з хлопчиків впав та скрикнув. Собака зреагував і кинувся в його бік, але ОСОБА_5 зупинив її та повернув на місце (а.с. 8-10).

Водночас, у судовому засіданні ОСОБА_4 як свідок повідомила, що ввечері того дня її син грав у дворі з дітьми. Вона вийшла, щоб одягнути сину светр, через що він затримався, а інші діти побігли далі.

Син побіг останнім. Приблизно через 1 хв. вона почула крик дитини. Коли прибігла, то побачила сина, який був дуже наляканий, кричав і відштовхував її від себе, вважаючи, що вона собака. У подальшому з її слів вона дізналася, що собака збила його з ніг і катала лапами по землі, але не кусала. Собаку, що знаходилась на відстані близько 2 м, відтягнув ОСОБА_5. Собака була без повідка та намордника. ОСОБА_1 перебувала поруч і кричала, щоб дивилися за своїми дітьми. Надалі свідок звернулася до поліції та викликала швидку. У лікарні зафіксували ушкодження, обробили рани сину.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила, що бачила, як приблизно за 30 хв. до цих подій, ОСОБА_1 та її співмешканець ОСОБА_5 виводили з будинку свою собаку, яку вели на повідку, але дійшовши до кута будинку вони спустили собаку з повідка та відпустили гуляти. У дворі бігали діти, у т.ч. і син ОСОБА_4 ОСОБА_3. Через деякий час почувся крик дитини. ОСОБА_4 побігла першою, а вона слідом. За будинком побачила ОСОБА_3, який дуже кричав. Собака, яку тримав ОСОБА_5 за ошийник, була без повідка та намордника. ОСОБА_1 була поруч та кричала, щоб дивилися за своїми дітьми.Також пояснила, що ОСОБА_1 постійно вигулює свою собаку біля будинку без повідка та намордника та утримує її в коридорі загального користування.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила, що бачила на місці подій, що собаку утримував ОСОБА_5 за ошійник. Собака була без повідка та намордника.

Свідок ОСОБА_8 останні обставини також підтвердила.

У довідці чергового лікаря Путивльської ЦРЛ зазначено про те, що у ОСОБА_3 виявлено подряпини обох плечових суглобів, лівої вушної раковини та попереку зліва (а..с 40), що не суперечить наданим фотознімкам потерпілого, які зі слів його законного представника зроблені приблизно 28.08.2018 (а.с.42-44).

При цьому свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердила, що як черговий лікар оглядала 21.08.2018 малолітнього ОСОБА_3, на якого зі слів матері напала сусідська собака. Дитина перебувала у шоці, плакала та мала зазначені в довідці ушкодження у вигляді подряпин. Укушених ран не було.

За змістом статті 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити, зокрема, безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Дозволяється утримувати : домашніх тварин - у квартирах, де проживає кілька сімей, - лише за письмовою згодою всіх мешканців квартири; домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив'язі або без неї.

Також цією статтею визначено, що правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування.

Рішенням 23 сесії 4 скликання Путивльської міської ради від 30.03.1999 затверджені Правила утримання собак, котів і хижих тварин в м. Путивль (далі - Правила).

Пунктом 7 цих Правил дозволено власникам собак і котів : виводити собак, що мають дипломи про проходження курсів слухняності (при наявності посвідчення), з житлових та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в спільні двори, або на вулицю ( з обовязковим забезпеченням безпеки людей тільки на короткому повідку, а собак, що не мають дипломів про проходження курсів слухняності, а також собак бійцівських порід обовязково в намордниках. Носіння намордників необхідно з 8-місячного віку собаки, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних свідоцтвах зроблено відповідну помітку.

Фотознімками прибудинкової території будинку по вул. Миколи Маклакова , 42, в м. Путивль підтверджено те, що ця територія не огороджена та не має майданчику для вигулу собак (а.с. 49-53).

Таким чином, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що наявні у справі докази та їх належна оцінка в сукупності та взаємозв'язку вказують на те, що у порушення цих Правил ОСОБА_1 здійснювала вигулювання своєї собаки на вулиці

без повідка та намордника, у результаті чого було спричинено шкоду здоровю дитини, тобто є винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

При цьому її пояснення про те, що нападу собаки не було, а дитина лише злякалася та останній не було заподіяно шкоди, спростовуються сукупністю досліджених доказів, що дає підстави вважати такі доводи такими, що спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Як такі, що не спростовують цього висновку, підлягають відхиленню й доводи захисника про те, що Правилами не визначено собак бійцівських порід, оскільки жодних документів, на підтвердження проходження курсів слухняності з належною ОСОБА_1 собакою, яка досягла 8-місячного віку, не надано, що у свою чергу вказує на те, що використання намордника і короткого повідка для такої тварини поза межами ізольованих приміщень (територій) є обовязковим.

Водночас є слушними посилання захисника на те, що на цей час перелік потенційно небезпечних порід собак Правилами чи іншими правовими актами не визначений, а тому про це безпідставно зазначено дільничним офіцером поліції у складеному протоколі.

Вчинення адміністративного правопорушення вперше є обставиною, що пом'якшує відповідальність, а обтяжуючих обставин не вбачається.

Враховуючи наведене в сукупності, особу ОСОБА_1, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, наслідки, що настали, вважаю, що її виховання і попередження нових правопорушень можливе при накладенні адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією тварини, власником якої вона є.

В силу ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з правопорушника судовий збір.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, підвергнувши адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн., з конфіскацією належної їй тварини собаки породи вівчарка, колір чепрачний, прізвисько «Дік».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_10