Єдиний унікальний номер: 223/699/18
Провадження номер: 3/223/247/2018
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2018 р. м. Вугледар

Суддя Вугледарського міського суду Донецької області Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі особи відносно якої складено адміністративний матеріал ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя Запорізької області, працюючого водієм лінійним наглядачем у військовій частині НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Від Військової частини НОМЕР_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , про вчинення ним адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 2018 року о 16 годині 30 хвилин, під час перевірки особового складу дивізіону, ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування ступеня сп`яніння останній за наказом командира гаубичного артилерійського дивізіону солдата ОСОБА_1 у супроводі лейтенанта ОСОБА_2 та двох військово службовців був направлений до ЦНМД міської лікарні міста Вугледара. По прибуттю до лікарні ОСОБА_1 нецензурно лаявся в бік лейтенанта ОСОБА_2 та військовослужбовців супроводу. Відмовлявся виконувати вимоги лейтенанта щодо припинення порушення військової дисципліни у громадському місці. Близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_1 шляхом обману залишив транспортний засіб та самовільно залишив склад команди та був знайдений о 18 годині 30 хвилин у місті Вугледарі, на вимоги лейтенанта ОСОБА_2 щодо повернення до підрозділу відповів відмовою, продовжуючи вести себе нахабно, порушуючи громадський порядок у військовій формі у присутності цивільних осіб. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, свою вину у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення визнав та підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, про що надав суду письмову заяву.

Вина ОСОБА_1 підтверджується обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення №7 від 02 жовтня 2018 року та доданих до нього письмових поясненнях ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 15 вересня 2018 року, відповідно до яких під час шикування ОСОБА_1 був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння та з метою з`ясування ступеня сп`яніння останнього у супроводі лейтенанта ОСОБА_2 та двох військово службовців було направлено до міської лікарні міста Вугледара, однак біля будівлі лікарні ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд, на вимоги лейтенанта не реагував. Шляхом обману самовільно залишив склад команди та був у місті Вугледарі, та на вимоги лейтенанта ОСОБА_2 щодо повернення до підрозділу відповів відмовою, порушуючи громадський порядок (а.с. 1-2, 3, 4, 5, 6).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №59 від 01.03.2018 року солдат, військової служби за контрактом, ОСОБА_1 , який наказом командир військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2018 року №37-рс прийнятий на військову службу за контрактом, призначений на посаду водія лінійного наглядача 2 гаубичної артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону частини, укладено контракт на 3 (три) роки. З 01 березня 2018 року зарахований до списків особового складу частини (а.с. 10).

Згідно службової та медичної характеристик, службової картки, ОСОБА_5 скарг на стан здоров`я не пред`являв, придатний до військової служби. За час служби зарекомендував себе з негативного боку, потребує постійного контролю, схильний до вживання спиртних напоїв. Заохочень та стягнень не має (а.с. 11, 12, 13).

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Листом від 20 жовтня 2016 року № 316/1/906 відділу правового забезпечення Генерального штабу Збройних Сил України Міністерства оборони України роз`яснено, що відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року N 303 «Про часткову мобілізацію», затвердженого встановленим порядком, оголошено часткову мобілізацію, у зв`язку з чим в Україні настав особливий період. Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід, як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

При цьому рішення щодо проведення демобілізації Президентом України не приймалося.

Так, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 року по справі № 211/1546/16-ц колегія суддів зазначила, що за змістом листа Міністерства оборони України від 01 жовтня 2015 року № 322/2/8417, відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року, в Україні настав особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд у постанові від 08.02.2018 року (справа№ 335/10496/16-ц). Колегія суддів зазначила, що особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу. Рішень про демобілізацію усіх призваних військовослужбовців та переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав.

Частина 2 статті 172-10 КУпАП передбачає, зокрема, відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду, що тягне за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.
Таким чином, ОСОБА_1 відмовлявся від виконання законних вимог командира (начальника), в умовах особливого періоду, отже, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обираючи вид адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 , суд, приймаючи до уваги обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 35 КУпАП, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, та до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 180 (сто вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України належить стягнути судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. ст. 9, 10, 24, 34, 35, 40-1, 172-20, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 172-10 та накласти стягнення:

- у виді штрафу в розмірі 180 (сто вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3060 (три тисячі шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, де у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі скарги через Вугледарський міський суд Донецької області.

Суддя Вугледарського
міського суду Донецької області Дочинець С.І.