КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/497/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, оскільки такий висновок не підтверджується належними та допустимими доказами.

Зазначає, що суд необґрунтовано врахував як доказ його винуватості висновок КМНКЛ «Соціотерапія» від 08.07.2018 року про результати медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки огляд проведено з порушенням норм чинного законодавства, протягом короткого часу, без фактичного дослідження біологічних зразків.

Також не погоджується з накладеним на нього адміністративним стягненням, оскільки вважає, що воно призначено без урахування обставин, передбачених ст.33 КУпАП.

За наслідком розгляду апеляційної скарги просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши апеляційні доводи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 04 липня 2018 року о 20 год. 30 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по проспекту Маяковського, 18 в місті Києві у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху, що є складом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же час суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції порядку його огляду на стан сп'яніння, який тягне за собою недійсність його результату.

Відповідно до ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Відповідно до положень розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними пунктом 3 розділу 1 цієї Інструкції. Метою огляду на стан наркотичного сп'яніння є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 04.07.2018 року о 20:30 год. ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції та у зв'язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп'яніння направлений до КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду на стан сп'яніння.

Згідно висновку КМНКЛ «Соціотерапія» від 08.07.2018 року №007202, ОСОБА_1 на час проведення медичного огляду перебував у стані наркотичного сп'яніння (стимулятори-амфетамін).

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп'яніння відбувся у строк та в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП. Водночас, сумніви ОСОБА_1 з приводу неможливості проведення лабораторного дослідження біологічного середовища протягом вказаного часу не спростовують правильність висновку лікаря-нарколога.

Всупереч доводам апелянта, йому було роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.286 КУпАП, про що свідчить його підпис у складеному щодо нього протоколі про адміністративне правопорушення серії ББ №337097 від 04.07.2018 року.

Суд апеляційної інстанції також вважає необґрунтованими доводи апелянта про незаконність накладеного на нього адміністративного стягнення, оскільки адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, яке накладене на ОСОБА_1, є безальтернативним та відповідає межам санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення норм процесуального права судом першої інстанції чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз