Постанова

Іменем України

09 жовтня 2018 року

смт Краснопілля

справа № 578/713/18

провадження № 3/578/150/18

Суддя Краснопільського районного суду Сумської області Косар А.І. розглянув адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, офіційно не працевлаштованого, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі-КУпАП/, -

Встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 липня 2018 року серія БД № 388714, складеного поліцейським СРПП № 2 Краснопільського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, Гр. ОСОБА_1 30 липня 2018 року близько 10.45. на АДС - 190605 на 5 кілометрі, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував мотоблоком марки «Вітязь», без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, очей), від проходження огляду на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, згідно поданої заяви просив справу розглянути за його відсутності, при цьому просив провадження у даній справі закрити за відсутністю складу правопорушення. Суддя вважає можливим вирішити справу у відсутність особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 389891 від 30.07.2018 на підставі наявних у ній доказів у відповідності до статті 268 КУпАП.

19.09.2018 до суду через загальну канцелярію надійшло клопотання від ОСОБА_1 про закриття провадження в адміністративній справі, за змістом якого ОСОБА_1 провину не визнав та пояснив, що означеного в протоколі дня алкогольних напоїв не вживав, керував мотоблоком і був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що на нього буде складено протокол за частиною першою статті 130 КУпАП. Зазначив, що пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу не пропонували. Пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення писав сам інспектор, отримавши копію протоколу він поїхав на мотоблоці далі у своїх справах. Лише вдома прочитав протокол, оскільки при ньому не було окулярів, а без них він дуже погано бачить.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суддя встановила наступне.

Згідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною другою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дії ОСОБА_1 компетентною особою кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В якості доказу на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано безпосередньо протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 389891, письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, розписку про відсторонення від керування транспортним засобом, відеозапис на електронному носії, усього на 4 арк.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до зазначеної правової норми прямої дії судом проведена повна та всебічна оцінка зібраних доказів.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Враховуючи невизначеність діючими нормами КУпАП процесу судового слідства та збирання доказів під час судового слідства, суд застосовує до спірних правовідносин аналогію права зокрема вимог статті 71 КАС де передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі положень статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічним транспортним засобом є транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми (крім транспортних засобів, робочий обєм двигуна яких не перевищує 50 куб. см). Межа між механічними й немеханічними транспортними засобами проходить у класі двоколісних транспортних засобів обємом двигуна до 50 куб.см, що не стосується чотирьох колісного самохідного мотоблоку. Крім того, водії як механічних так і немеханічних транспортних засобів зобовязані знати і виконувати Правила дорожнього руху України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 використовував моторну почвофрезу марки «Вітязь».

Так, Інструкцією з експлуатації та паспорту виробу моторної почвофрези марки «Вітязь» передбачено, що моторна почвофреза це силовий агрегат, призначений для обробки ґрунту фрезами, за його допомогою здійснюється розпушування ґрунту, боротьба з бурянами, волого збереження та підгортання. Жодних даних про те, що цей інструмент призначений для перевезення людей і вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, в інструкції не міститься. Також не передбачена і державна реєстрація та облік моторної почвофрези, а особа, яка його використовує не зобовязана мати посвідчення водія.

Викладене вище свідчить про те, що силовий агрегат, який використовував ОСОБА_1, коли його зупинили працівники поліції, не є транспортним засобом.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги, передбачені статтею 256 КУпАП, зокрема, зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Цих вимог закону компетентною особою Державної патрульної служби при оформленні адміністративного матеріалу у відношенні ОСОБА_1 дотримано не було.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 30 липня 2018 року близько 10.45. на АДС - 190605 на 5 кілометрі, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, керував мотоблоком марки «Вітязь», без номерного знаку, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, очей), від проходження огляду на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортного засобу відсторонений, проте силовий агрегат, який використовував ОСОБА_1, коли його зупинили працівники поліції не є транспортним засобом.

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні будь-якого правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, так як вчинення правопорушення передбачає керування транспортним засобом.

Наявні письмові пояснення свідків носять формальний шаблонний характер та різняться з протоколом про адміністративне правопорушення.

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення (серія БД № 389891) не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП.

Для зясування фактичних обставин справи до суду викликались інспектор Яковенко Р.В., свідки ОСОБА_3, ОСОБА_5, про причину неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення проведення судового засідання не надійшло.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобовязань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

ОСОБА_1 як особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення у даній справі, по суті порушення керував силовим агрегатом, а не транспортним засобом, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно п. 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частино першою статті 130 КУпАП, в зв'язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 245, 247, 252, 268, 269,272, 280, 283 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

Постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Сумської області, шляхом подання апеляційної скарги через Краснопільський районний суд Сумської області.

Суддя А. І. Косар