Провадження № 33/4820/40/18
Справа № 676/4500/18 Головуючий в 1-й інстанції Воєвідко Я.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, та його захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Камянець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 серпня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді директора газової АЗС в м. Камянець-Подільський Хмельницької області, (ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків НОМЕР_1),

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1, 08.07.2018 року о 22 год. 24 хв. по вул. Крипякевича, 3А в м. Камянець-Подільський Хмельницької області керував автомобілем марки ВАЗ-2110, державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проведено зі згоди водія у встановленому порядку із застосуванням приладу «Драгер 6810» в присутності двох свідків, відповідно до результатів тесту виявлено 0,35 %. Своїми діями ОСОБА_1, порушив вимоги п.2.9 а «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, ст. 59 Конституції України справу розглянуто без участі його захисника та безпідставно відмовлено в його клопотанні про відкладення розгляду справи для його залучення.

Протокол про адміністративне правопорушення, без досліджених та належних доказів у сукупності, не слугує підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Встановлення відповідних обставин судом є однобічним через позбавлення його права на захист, оскільки судом без урахування його думки були допитані особи та досліджені матеріали справи.

Безпідставно було відхилено його клопотання про виклик свідків, пояснення яких має значення для обєктивності розгляду справи.

Судом не взято до уваги те, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р №1452/735), відповідно до п. 22 якої висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав частково та пояснив, що алкоголю того дня не вживав, однак змушений був випити лікарські препарати, які у своєму складі містять етанол, чого не повинен був робити. Разом з тим, оскільки в суді першої інстанції було порушено його право на захист, а на даний час пройшли строки притягнення його до відповідальності, уточнивши вимоги апеляційної скарги, просив провадження у справі закрити на підставі ст. 38 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконанні судом першої інстанції.

Незалежно від того, що ОСОБА_1 свою вину визнав лише частково, висновок суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Зокрема, як правильно зазначено, вина ОСОБА_1 доводиться:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 093637 від 08.07.2018 року, з якого вбачається, що 8 липня 2018 року о 22 год. 24 хв. в м. Камянці-Подільському по вул. Крипякевичів, 3 а, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_3 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу «Drager» у присутності двох свідків. Від підпису та від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився (а.с. 1);

- даними роздруківки з технічного засобу Drager Alkotest-6810, з якої видно, що особою, яку тестують є ОСОБА_1, результат тесту 0,35 %0 (а.с. 2);

- даними акту огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного двома свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 є різкий запах алкоголю з порожнини рота та позитивний результат 0,35 %0 (а.с. 8);

- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно яких 08.07.2018 року близько 23 години 30 хвилин вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків для проведення огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1, на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер». Результат якого показав 0,35 %0. Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 6, 7).

Вказані свідки, будучи допитаними в судовому засіданні суді першої інстанції свої письмові пояснення, наявні в матеріалах справи, підтвердили повністю.

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та обєктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про позбавлення його права на захист, оскільки справу про адміністративне правопорушення судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, ст. 59 Конституції України, розглянуто у відсутності його захисника, перевірені судом та визнані необгрунтованими.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Так, з матеріалів справи, зокрема із протоколів судового засідання, вбачається, що справа була призначена до розгляду на 18 липня 2018 року, однак, розгляд справи не відбувся, так як ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив клопотання про надання йому можливості укласти угоду із адвокатом. 20 липня 2018 року в судовому засіданні ОСОБА_1 знову заявив клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість його захисника адвоката ОСОБА_5 1 серпня 2018 року о 8 годині в судове засідання ні ОСОБА_1, ні його захисник в не зявились, про розгляд справи були належним чином повідомлені, при цьому захисник ОСОБА_5 надіслала листа, в якому повідомила, що договір про надання правової допомоги, укладений між нею та ОСОБА_1, розірвано. Судом оголошено постанову про привід ОСОБА_1 на 16 годину 1 серпня 2018 року. О 16 годині 1 серпня 2018 року ОСОБА_1 знову заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому повторної можливості укласти угоду з іншим адвокатом. 2 серпня 2018 року в судовому засіданні правопорушник в черговий раз просив справу слуханням відкласти для надання йому можливості укласти угоду з адвокатом ОСОБА_6 Однак суд, врахувавши строки розгляду справи, обґрунтовано відмовив йому в задоволенні такого клопотання, мотивуючи це тим, що у ОСОБА_1 було близько місяця для укладення угоди з адвокатом для надання юридичної допомоги. Отже, апеляційний суд порушень права на захист особи, яка притягується до адмінвідповідальності не вбачає, оскільки останньому судом першої інстанції було надано достатньо часу для укладення договору з адвокатом для реалізації свого права на захист.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він 08.07.2018 року о 22 годині 24 хвилини на момент зупинки працівниками поліції транспортного засобу VAZ -2110, яким він керував, не перебував у стані алкогольного спяніння, оскільки того дня не вживав спиртних напоїв, а змушений був лише через хворобу прийняти лікарські препарати, які містять етанол, не може бути підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності з наступних підстав.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Натомість, ОСОБА_1 не дотримався вказаних вимог Закону, а отже в його діях міститься склад адміністративного правопорушення.

Посилання в апеляції на те, що протокол про адміністративне правопорушення без досліджених та належних доказів у сукупності не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності на увагу суду не заслуговує.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із джерел доказів. Відомості, які мали місце 8 липня 2018 року, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідають обставинам, які містяться як на відеозаписі, поясненням свідків ОСОБА_3І та ОСОБА_4, а також іншим вищевказаним обєктивним доказам. Отже, вказаний протокол про адміністративне правопорушення у сукупності з іншими доказами є і може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Твердження апелянта про безпідставне відхилення його клопотання про виклик свідків, пояснення яких має значення для обєктивності розгляду справи, у звязку з чим суд розглянув справу неповно, апеляційний суд до уваги не приймає.

Так, суд першої інстанції прийшов до висновку, що докази, які наявні у матеріалах справи є достатніми та необхідними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Окрім того, в апеляційній інстанції було відновлене право апелянта на заявлення клопотань про виклик свідків, чим останній не скористався.

Доводи апеляційної скарги про прийняття постанови з порушенням норм процесуального права перевірені судом і визнані необґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовані повно та обєктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Підстави для закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Камянець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 2 серпня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду ОСОБА_7