Справа №647/1320/18
Провадження № 3/647/609/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року місто Берислав

суддя Бериславського районного суду Херсонської області В.С.Миргород., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1Ю, якому роз'яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, його захисника ОСОБА_2 та прокурора Істоміна В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бериславі матеріали за фактом вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП, відносно головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Новокаховської ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Херсонській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, депутатом не обирався, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 67/39, РНКОПП НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИВ:

До Бериславського районного суду Херсонської області надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з якої вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2018 року №84, останній порушив вимоги ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», тим самим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, за яке передбачена відповідальність, згідно з вимогами ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Зокрема, в протоколі зазначено:

Датою вчинення адміністративного правопорушення є 21.02.2017 року, (оскільки це є датою несвоєчасного подання повідомлення). Датою виявлення адміністративного правопорушення є 31.05.2018 (дата складання протоколу)

Наказом Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонської області від 29.04.2016 року №62-о ОСОБА_1, головного державного інспектора Бериславського відділення в порядку переведення призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Наказом Новокаховської ОДПІ ГУ МІНДОХОДІВ у Херсонській області від 27.12.2017 № 62-о ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «радник податкової та митної справи І рангу».

Відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові та службові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи.

Також згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є субєктами відповідальності за Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно з Положенням про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого указом Президента України від 18.03.2013 № 141/2013 Міндоходів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань забезпечення формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізації єдиної державної податкової, державної митної політики.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами декларування є особи, зазначені у п.1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 4 і 5 ч.1 ст.3 цього Закону, та інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Таким чином, ОСОБА_1 згідно зі ст.1, підпунктами «е»,«в», п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом декларування та відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією .

Відповідно до п.п.1 п.1 Рішення Національного Агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) № 2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року , яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 року за № 1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016 року, НАЗК визначило, що система подання та оприлюднення, відповідно до Закону, декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Декларація), розпочинає свою роботу в два етапи:

1) перший етап з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

- щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають, згідно зі ст.50 Закону, відповідальне та особливо відповідальне становище.

- декларації, передбачені абзацом першим частини другої ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають, згідно зі ст.50 Закону, відповідальне та особливо відповідальне становище.

2) другий етап з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення, зі змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року), у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Порядок інформування НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089). Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч.2 ст.52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Виправлені повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування до Реєстру не подаються. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подаються винятково в електронній формі, їх паперова копія не подається.

Електронна форма для подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування затверджена Рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 року.

Відповідно до п.п. З пункту 4 Рішення НАЗК від 10.06.2016 № 3 «Форма повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року № 961/129091, субєкт декларування у розділі 3 повідомлення «Обєкти нерухомості» повинен повідомити про обєкти нерухомості, які він придбав (набув у власність), якщо вартість перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного періоду.

Отже, державний службовець, як субєкт декларування має в обовязковому, визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, 10.02.2017 року між ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності (Продавцем) з однієї сторони та ОСОБА_1 (Покупцем) з іншої, укладено договір купівлі-продажу №51 (далі - Договір) трикімнатної квартири площею 65,62 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2.1 Договору продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 147 133-54 гривень, які Продавець отримав від Покупця до підписання договору.

Відповідно до п.3.3. вищевказаного договору, відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, у ОСОБА_1 виникає з дня такої реєстрації, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зазначений вище договір купівлі-продажу нерухомого майна від 10.02.2017 року підписано у присутності приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_5 покупцем ОСОБА_1 та продавцем ОСОБА_4 в особі ОСОБА_6, особи яких встановлено, дієздатність та повноваження перевірено, договір нотаріусом посвідчено та внесено відомості до Державного реєстру речових прав.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01.01.2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатної особи в розмірі 1600 гривень.

Статтями 251-253 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Таким чином, 10.02.2017 року у ОСОБА_1, який набув у власність нерухоме майно на загальну суму 147 133,54 гривень, яка перевищує поріг 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року (80 000 грн.), що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», виник обовязок подати до НАЗК повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у продовж періоду часу з 00.00 год. 11.02.2018 до 23.59 год. 20.02.2018 шляхом заповнення відповідної форми повідомлення в особистому кабінеті користувача на офіційному веб-сайті НАЗК http://рublik.nazk.gov.ua.

Разом з тим, всупереч ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», станом на «50» хв. « 09» годин 31.05.2018 року (день складання протоколу), відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) ОСОБА_1 не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, у звязку з придбанням ним 10.02.2017 року нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 147 133-54 гривень.

Відповідно до табелів обліку робочого часу за лютий березень 2017 року ОСОБА_1 знаходився на робочому місці у Бериславському відділенні Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, яке згідно з листом Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 22.03.2018 року №802/8/21-02-04-0 у якому відведено спеціально обладнане робоче місце з доступом до мережі Інтернет.

ОСОБА_1 21.05.2015 року під особистий підпис ознайомлено з положеннями Закону України «Про запобігання корупції», у тому числі в частині дотримання вимог фінансового контролю та 14.12.2017 - із відповідальністю, яка встановлена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Указане вище свідчить про відсутність поважних причин щодо неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Ураховуючи вищевикладене, ОСОБА_1, будучи згідно зі ст.1, підпунктами «е»,«в», п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» субєктом декларування та відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією,10.02.2017 року набув право власності на нерухоме майно (трикімнатну квартиру) загальною площею 65,62 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 вартістю 147 133,54 гривень на підставі Договору купівлі-продажу № 51 від 10.02.2017 року, що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року (80 000 гривень), та в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» станом на «50» хв.. «09» годин 31.05.2018 року (день складання протоколу) не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення є місце знаходження Бериславського відділення Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, розташованої за адресою: Херсонська область, м. Берислав, вулиця Першого Травня, 234 (фактичним місцем виконання службових обовязків), оскільки обовязок щодо повідомлення про суттєві зміни свого майнового стану у ОСОБА_1 виник у звязку із його перебуванням на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, тобто перебуванням на посаді особи, уповноваженої на виконанням функцій держави.

Факт вчинення правопорушення підтверджується:

- інформаційна довідка № 116497015 від 07.03.2018 року;

- поясненням ОСОБА_1;

- договором купівлі-продажу квартири від 10.02.2017 року;

- відомостями Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 22.03.2018 року;

- іншими матеріалами.

Відповідно до ч.З ст.256 КУпАП особа має право надавати пояснення і зауваження за змістом протоколу, і у разі відмови від підписання протоколу висловити мотиви відмови від його підписання. ОСОБА_1, ознайомившись зі своїми правам та матеріалами, а також з протоколом про адміністративне правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП, надав наступні пояснення:« З матеріалами та протоколом ознайомлений, не згоден, оскарживатиму в суді. Примірник протоколу отримав» та засвідчив особистим підписом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП не визнав, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення, оскільки був у 2015 році попереджений про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним правопорушення, де зазначено у ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, декларант повинен подати відомості про зміну майнового стану. Оскільки квартира коштувала 147133-54 грн., а це менше від 160000-00 грн., тому не повідомив про зміну майнового стану. Зі змінами у ч.2 ст.52 Закону працівник відділу кадрів його не ознайомлював. Декларацію подав 19.03.2018 року у якій відобразив відомості щодо наявності у власності квартири. Просив закрити справу за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2ст.172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, прокурора, дослідивши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Херсонській області департаменту захисту економіки Національної поліції України, про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, у відношенні ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 2 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов'язкового елементу об'єктивної сторони, в той час як обов'язковим елементом об'єктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Об'єктивна сторона частини 2 статті 172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення вимог щодо вимог фінансового контролю: не повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, суб'єктивна сторона ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена тим, що ОСОБА_1 був обізнаний про вимоги фінансового контролю, зокрема необхідні терміни подачі повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та ознайомлений з вимогами фінансового контролю, згідно Закону України «Про запобігання корупції». Знав, що придбав нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 147 133-54 гривень, що перевищує поріг 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення.

Закон України «Про запобігання корупції», визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень. Згідно пп. «в» п. 1 ч. 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування. Отже, посада ОСОБА_1 віднесена до суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного Закону.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Згідно із ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від червня 2016 року № 3 затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 961/29091, відповідно до якої, інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку такий суб'єкт декларування подає відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

10.02.2017 року між ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності (Продавцем) з однієї сторони та ОСОБА_1 (Покупцем) з іншої, укладено договір купівлі-продажу №51 (далі - Договір) трикімнатної квартири площею 65,62 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майно щодо обєкта нерухомого майна від 19.03.2018 року № 117510164 за ОСОБА_1 10.02.2017 зареєстровано право власності на нерухоме майно - трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: Херсонська область, м. Берислав, вулиця Губайдуліна, 67/39 (реєстраційний номер нерухомого майна 206).

Відповідно до п.1.10 покупець у своїй заяві стверджує, що грошові кошти, що витрачаються ним на придбання квартири є його особистою власністю, оскільки були йому подаровані, отже і квартира буде належати йому на праві особистої приватної власності та відповідно до п.2.1 Договору продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 147 133,54 гривень, що перевищує встановлену положеннями ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» суму і зобов'язує суб'єкта декларування у десятиденний строк повідомити Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані.

Будучи субєктом декларування ОСОБА_1 не повідомив про суттєві зміни свого майнового стану до НАЗК у десятиденний термін, встановлений ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».

За таких обставин суд, пришов до висновку, що ОСОБА_1 порушив встановлений ч. 2 ст. 52 Закону обовязок щодо подання повідомлення про суттєві зміни у його майновому стані, як наслідок - вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, підтверджується: наказом Новокаховської обєднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонської області від 29.04.2016 року №62-о ОСОБА_1, головного державного інспектора Бериславського відділення в порядку переведення призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з посадовим окладом згідно штатного розпису (а.с.50)..

Наказом Новокаховської ОДПІ ГУ МІНДОХОДІВ у Херсонській області від 27.12.2017 № 62-о ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «радник податкової та митної справи І рангу» (а.с.51). Посадовою Інструкцією головного державного інспектора Бериславського відділення в порядку переведення призначено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу погашення боргу Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області (а.с.45).

Повідомленням про обов»язок державного службовця подати декларацію про доходи за 2017 рік ( а.с.55).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо субєкта від 07.03.2018 року (а.с.75-78), Витягом з Єдиного державного реєстру декларацій ( а.с.11-12, 22-31, 79-92), поясненнями ОСОБА_1 від 26.03.2018 року (а.с.19); копією договору купівлі-продажу квартири від 10.02.2017 року зареєстрованого у реєстрі за № 51 на суму 147133-54 гривень (а.с. 33-37,94); висновком по матеріалам перевірки щодо несвоєчасного повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 від 26.03.2018 року ( а.с.16), Даних щодо обставин, які об'єктивно могли завадити ОСОБА_1 або створити перешкоди для подачі до НАЗК декларації про суттєві зміни майнового стану у встановлений законом строк правопорушником суду не надано, а матеріали справи їх не містять.

Разом з тим, суд вважає слушними доводи захисника адвоката ОСОБА_2 щодо збігу строку накладення адміністративного стягнення на час розгляду справи у суді, виходячи з наступного. Частиною 3 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Днем вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, слід вважати наступний день після закінчення десятиденного строку, передбаченого для повідомлення про отримання доходу чи придбання майна, як зазначено у п.6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в МЮ України 15.07.2016 року за № 959/29089.

У протоколі №84 про адміністративне правопорушення від 31.05.2018 року зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією є 21.02.2017 року, коли ОСОБА_1 повинен був, але не повідомив НАЗК про суттєву зміну майнового стану, шляхом внесення відомостей до електронної декларації, а днем виявлення даного правопорушення є дата складення протоколу уповноваженою особою про виявлення факту правопорушення, тобто 31.05.2018 року (а.с.3 протоколу).

Що стосується дати виявлення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, то нею слід вважати день, коли уповноважений орган об'єктивно мав можливість поза усяким сумнівом виявити ознаки правопорушення в діях особи, здійснюючи в розумні строки перевірку отриманої інформації щодо особи, відносно якої здійснюється така перевірка.

З матеріалів справи вбачається, що 07.03.2018 року здійснюючи перевірку Прокуратура Херсонської області ( прокурор Чернишов В.В.) отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, щодо наявності у ОСОБА_1 з 10.02.2017 року у приватній власності квартири (а.с.75-78).

Управлінням захисту економіки у Херсонській області був надісланий запит до місця роботи ОСОБА_1 ( Новокаховська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області) з метою отримання доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, пов'язаного з корупцією (а.с.54), відповідна інформація надійшла 22.03.2018 року (а.с.54).

Отже, починаючи з зазначеної дати уповноважений орган мав об'єктивну можливість зібрати відповідні докази та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення і саме з цієї дати, на думку суду, слід відліковувати початок строку для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Днем закінчення передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, в такому разі, слід вважати 22.06.2018 року.

Оскільки на момент розгляду справи судом строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягало закриттю.

Накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення поза межами цього строку є незаконним.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язане з корупцією може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов'язує з вчиненням (виявленням) адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв'язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з'ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд приходить до висновку про встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.2 КУпАП.

Таким чином на момент розгляду справи в суді закінчився строк передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, тому відповідно до вимог ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набрала законної сили __________ 2018 року.

Суддя В. С. Миргород