ЄУН № 229/2704/18
пр. № 3/336/1294/2018
ПОСТАНОВА
Іменем України
10 липня 2018 року м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк Ольга Ігорівна, розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красноармійськ Донецької області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП.
Водночас при дослідженні матеріалів справи суд дійшов висновку про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам чинного законодавства та відсутність підтвердження обґрунтованості правильності кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Стаття 256 КУпАП вказує, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Стаття 172-20 ч. 3 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду;
або за участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Таким чином суб`єктом вказаного правопорушення можуть виступати військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також начальники (командири) та інші керівники.
Натомість у протоколі не вказано до якої саме групи суб`єктів правопорушення відноситься ОСОБА_1 .
Також у протоколі не вказано на території якої саме військової частини за якою саме адресою ОСОБА_1 з`явився, а також протокол містить суперечливі відомості щодо того, у стані якого саме сп`яніння перебував ОСОБА_1 , так на першому аркуші протоколу зазначено про алкогольне сп`яніння, а на другому про наркотичне.
Кваліфікація дій ОСОБА_1 з застосуванням кваліфікуючої ознаки вчинення правопорушення в умовах особливого періоду, на переконання суду, не має під собою належного правового підґрунтя.
Так, статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932 від 06.12.1991 року визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;
Оскільки воєнного стану в України не введено, тож особливий період охоплює час з оголошення рішення про мобілізацію та на час такої мобілізації.
Востаннє часткова мобілізація в Україні оголошувалась Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14.01.2015 року, який набрав чинності 20.01.2015 року, у відповідності до пункту 1 якого оголошено та проведено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Таким чином, період часу, протягом якого було оголошено мобілізацію вказаним Указом, сплив ще у 2015 році, а оскільки пізніше рішень про мобілізацію не приймалось, тож висновок про те, що в Україні триває особливий період є сумнівним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства.
Так, чинне законодавство не пов`язує закінчення особливого періоду з прийняттям рішення про демобілізацію, оскільки відповідно до положень Закону № 1932 особливий період охоплює час мобілізації, яка в Україні закінчилась за закінченням 210-денного терміну, починаючи з 20.01.2015 року.
Тим більше, що з того часу Президентом України неодноразово приймались укази про звільнення в запас військовослужбовців, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Інших підстав для застосування вказаної кваліфікуючої ознаки в протоколі не зазначено.
Відповідно до ст. 277 ч. 1 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-20 КУпАП, розглядаються протягом доби.
Водночас, забезпечити явку особи, яка притягується до відповідальності, у суду у зазначені строки немає.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП та підлягає поверненню для доопрацювання та приведення його відповідність до норм ст. 256 КУпАП.
На підставі викладеного,
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 за ст. 172-20 ч. 3 КУпАП України повернути до Військової частини НОМЕР_1 для доопрацювання та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог чинного законодавства.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя О.І. Дацюк