Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., з участю секретаря Старенько Л.М., Хлистуна С.П. та його захисника Пікуна І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, фізична особа-підприємець на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 01 жовтня 2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.07.2018 року о 22 годині 50 хвилин у м. Луцьку по вул. Даньшина, 36, керуючи транспортним засобом Daewoo Gentra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, керував вказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9«а» ПДР.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення день та час автомобілем не керував Посилається на те, що судом незаконно розглянуто справу у його відсутності. Вказує на те, що інспектором поліції йому не було роз'яснено його права, зокрема на правову допомогу. Зазначає, що у постанові про адміністративне правопорушення не зазначено, за що саме його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника Пікуна І.А., які апеляційну скаргу підтримали, просили закрити провадження у справі, заслухавши пояснення свідків, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, дослідивши надані стороною захисту документи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_3 у вчиненому повністю підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 135159 (а.с.1) з якого вбачається, що останньому були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, про що свідчить підпис ОСОБА_3 у відповідній графі протоколу;

- чеком з приладу «Драгер» до протоколу БД № 135159 (а.с.3) з якого слідує, що результат тесту склав 1,84 проміле, такий результат ОСОБА_3 не заперечив, що підтверджується його підписом у відповідній графі чеку;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів - алкотестер «Драгер»(а.с.4), з якого слідує, що ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння, і результат тесту 1,84 проміле. У даному акті наявний підпис ОСОБА_3, який погодився з результатами огляду;

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5), з яких вбачається, що вони були присутні при складанні працівниками поліції адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_3 за керування транспортним засобом автомобілем Daewoo Gentra, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Водій ОСОБА_3 пройшов тест з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», при цьому показник приладу становив 1,84 проміле, тест №1637.

Працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтвердили факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та проведення визначеного законом огляду на такий стан у встановленому порядку.

Як вбачається з оглянутих судом вищезазначених матеріалів справи та відеозапису з бодікамер поліцейських, ОСОБА_3 не повідомляв про те, що автомобілем у вказаний в протоколі день та час не керував, а тому, такі його твердження в апеляційній скарзі на думку суду є нічим іншим, як намаганням уникнути відповідальності.

З протоколу судового засідання та постанови судді вбачається, що під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_3, був присутній його захисник Пікун І.А., який згідно з договором про надання правової допомоги (а.с.22) має право захищати права, сподоби і законні інтереси ОСОБА_3 під час розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Враховуючи зазначене, твердження апелянта про те, що судом справу розглянуто без його участі, чим порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду постанови судді.

Крім того, як вірно зазначено в постанові судді, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не є обов'язковою згідно вимог КУпАП.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, тобто за ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується твердження апелянта про те, що у постанові судді не вказано, за що саме його притягнуто до адміністративної відповідальності, то вони також є безпідставними. Як вбачається з постанови судді, у ній чітко вказано підстави та кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, те, що ОСОБА_3 у вказаний час та день керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_3, ступінь його вини та інші обставини, обравши йому безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_3, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В.Гапончук