Справа № 603/739/18
Провадження № 3/603/316/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2018 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчук В. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

- за ч.1 ст. 130 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 28.09.2018 року приблизно о 11 год. 20 хв. по вул.Монастириській с.Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахувавши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості швидкості допустив зіткнення автомобіля з парканом, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та паркан отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 28.09.2018 року приблизно о 11 год. 20 хв. по вул.Монастириській с.Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, після чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Продувати прилад «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу відмовився, освідчення проводилось в Підгаєцькій ЦРКЛ за допомогою приладу «Алконт 1СУ», чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На виклик до суду ОСОБА_1 не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому, суд враховує, що судом неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення у звязку з неявкою ОСОБА_1 в судове засідання. Згідно поштових повідомлень, які повернулись до суду з повідомленням про причини невручення, адресат ОСОБА_1 перебуває в лікарні.

При цьому, згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії БД №022728 від 28.09.2018 року та серії БД №022729 від 28.09.2018 року, ОСОБА_2 повідомлений про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Монастириському районному суді Тернопільської області.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вжив всіх необхідних та можливих заходів для повідомлення правопорушника ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, тому керуючись ст. 268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши зібрані по справі докази та дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.ї

Статтею 124 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №022728 від 28.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 28.09.2018 року приблизно о 11 год. 20 хв. по вул.Монастириській с.Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахувавши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості швидкості допустив зіткнення автомобіля з парканом, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та паркан отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.09.2018 року о 11 год. 20 хв. на вул.Монастириській с.Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області, зворотній бік якої містить перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.09.2018 року, згідно яких останній керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Монастириській с.Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області допустив зїзд автомобіля на обочину, де зіткнувся з парканом, внаслідок чого автомобіль та паркан отримали механічні пошкодження;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №022729 від 28.09.2018 року, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 28.09.2018 року приблизно о 11 год. 20 хв. по вул.Монастириській с.Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, після чого скоїв дорожньо-транспортну пригоду. Продувати прилад «Драгер» відмовився, освідчення проводилось в Підгаєцькій ЦРКЛ за допомогою приладу «Алконт 1СУ», чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 про визнання своєї вини від 28.09.2018 року, у яких останній зазначив: «випив 200 г горілки та допустив ДТП»;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №18 від 28.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 28.09.2018 року о 12 год. 55 хв. перебував у стані алкогольного спяніння.

Оцінивни вищенаведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання про наявність в матеріалах справи належних, достатніх і переконливих доказів, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

Також слід зазначити, що у рішенні ухваленому 29.06.2007 року у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Суд враховує те, що в результаті вживання алкогольних напоїв знижуються увага та реакція, порушується координація дій водія, різко зростає вірогідність ДТП. З огляду на це водій, який керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, у стані алкогольного спяніння, становить підвищену небезпеку для інших учасників дорожнього руху та суспільства в цілому.

Призначаючи покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями за відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 185, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП та у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області

Суддя ОСОБА_3