ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області І.Р.Вітер., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимир-Волинського відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, машиніст Ковельська ШБУ № 63, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №154685 від 27.09.2018 року ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обовязків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останній в період з19.09.2018 року по 21.09.2018 року не відвідував школу, не ночував вдома.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.184 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у скоєному визнав повністю, суду пояснив , що він постійно працює, щоб матеріально забезпечити сімю, тому фізично йому важко прослідкувати за сином ОСОБА_1, якийне хоче вчитися тікає з дому. Він намагається в силу своїх можливостей виховувати сина, забезпечувати його усім необхідним, контролювати його дії, але останнім часом син в силу свого віку не завжди його слухає. В період з 19.09 по 21.09.2018 року його син гуляв з друзями, не відвідував школу та не ночував вдома, однак з даного приводу в поліцію він не звертався.

Просив суд не застосовувати до нього адміністративне стягнення, запевнив, що подібних правопорушень вчиняти не буде, щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Згідно частини 2 статті 6 Сімейного кодексу України та частини 1 статті 32 Цивільного кодексу України неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч 4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП проявляється у ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов'язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП проявляється у вчиненні дій,передбачених ч. 1 даної статті повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається , що постановою ГО № 452449 від 14.08.2018 року Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП доведена повністю його поясненнями та матеріалами справи і дії останнього слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року.

Разом з тим, санкція ст. 184 ч. 2 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Накладення адміністративного стягнення у виді штрафу значною мірою вплине на матеріальне становище ОСОБА_1., так як він не регулярно отримує заробітну плату, інших джерел доходу не має, один виховує сина .

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, беручи до уваги обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу винного, приходжу до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1М від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв'язку із малозначністю скоєного адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 245, 268, 283, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

У зв?язку із малозначністю вчиненого звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя : /-/-підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду Вітер І.Р.