П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: Іршавський район, с. Дубрівка, вул.. Центральна, 91 за ст.184 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 092167 від 02.10.2018 року встановлено, що 02.10.2018 року о 13 год. 50 хв. гр. ОСОБА_1В ухилялась від виховання малолітнього сина, а саме гр.. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який курив сигарети марки «Л/М» на території державної установи,а саме Ужгородського ВП, де відповідно до п.3 ст. 13 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоровя населення» куріння заборонено, чим порушила вимоги ст.. 175-1 КУпАП, однак не досяг 16 річного віку, у звязку з чим , до відповідальності притягається його мати.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 ст. 184 КУпАП.

ОСОБА_1 не скористалася правом на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Органами Національної поліції, а саме інспектором дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ознаками ч.1 ст.184 КУпАП, відповідно до якої: обєктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх; обєктивною стороною є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей; субєктом правопорушень є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють; субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

З зазначеної у протоколі про адміністративне правопорушення суті правопорушення йдеться про суспільні відносини, які забезпечують належне виховання дітей у сімї, здійснення постійного нагляду за сином зі сторони матері та вказано, що через недостатнє приділення уваги своєму синові той курив цигарки.

Частина 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Виходячи з наведеного слід зробити висновок, що дії ОСОБА_2 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 175-1 ч. 1 КУпАП, тому дії ОСОБА_1 матері слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 184 КУпАП, адже в частині 1 цієї норми йдеться про незабезпечення умов життя, навчання та виховання дітей, про що в протоколі взагалі не зазначено, а навпаки вказано про вчинення неповнолітнім адміністративного правопорушення, що мало місце 02.10.2018 р., за ознаками: куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Разом з тим, частиною 3 статті 184 КУпАП визначено відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, яке тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі, відсутності події і складу адміністративного правопорушення, та недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2, народився у 2005 році (інших даних матеріали справи не містять), і таким чином на момент вчинення адміністративного правопорушення (куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом) не досяг шістнадцятирічного віку, він не є субєктом вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому куріння у місцях, де це заборонено законом неповнолітнім не є складом правопорушення ч.1 ст..184 КУпАП оскільки за даною статтею встановлена відповідальність за ухилення від обов'язку забезпечити необхідні умови життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували дію чи бездіяльність правопорушника щодо невиконання батьківського обовязку по вихованню та нагляду дитини, до того ж суд зазначає, що одиничний факт куріння неповнолітнім не може свідчити про неналежне виховання ОСОБА_1 своєї дитини оскільки відсутня систематичність та прямий причинний звязкок між діями неповнолітнього та вихованням матері.

Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що суть інкримінованого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, правопорушення з кваліфікацією її дій за ч.1 ст. 184 КУпАП є сумнівною, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, а відтак це дає правові підстави констатувати, що у справі відсутні обєктивні та належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, в зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 247, 283, 284, 287 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського Апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3