ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №321/787/18 Головуючий в 1 інст. Кравцов С.О.
Провадження №33/807/80/18 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашева С.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 з апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_3 на постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десяти тисяч двохсот) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 гривень на користь держави.

Згідно з постановою, до Веселівського районного суду Запорізької області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 241942 від 18 червня 2018 року, о 05 годині 20 хвилин, ОСОБА_2, знаходячись по вул. Первомайська в смт.Кирилівка, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та медичного огляду у закладі охорони здоров'я категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами).

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження даної постанови.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_3 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд в постанові взагалі не зазначив наступні відомості: адміністративний протокол відносно ОСОБА_2 був розглянутий в його присутності чи за його відсутності, чи був він належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, визнає суд неявку ОСОБА_2 до суду з поважної причини чи навпаки, що є грубим порушенням права на захист останнього, оскільки в матеріалах справи наявні письмові докази про неналежне повідомлення судом ОСОБА_2 про час та дату судових засідань. В протоколі зазначена адреса місця реєстрації ОСОБА_2, проте останній при складанні протоколу повідомляв поліцейському, що фактично мешкає за іншою адресою, але той на це уваги не звернув.

Таким чином, суд порушив право ОСОБА_2 на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, та не дотримався вимог ст. 277-2 КУпАП щодо сповіщення особи про час та дату розгляду справи. Крім того, суд грубо порушив право ОСОБА_2 на захист та не надав можливості останньому належним чином захистити свої права в суді.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, суд належним чином не з'ясував наявність обставин, визначених в ст. 280 КУпАП, та не з'ясував, в чому ж полягає об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, вчиненого останнім. В постанові суд взагалі не мотивував, які докази він прийняв на підтвердження вини ОСОБА_2 Вважає, що зазначена в протоколі відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці його зупинки є недоведеною, оскільки не підтверджується відповідними діями поліцейського, які від нього вимагає Інструкція. За принципом «плодів отруйного дерева» вимога поліцейського до ОСОБА_2 про проведення його медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичній установі також є незаконною.

Клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, а процесуальний строк - поновленню, оскільки причини пропуску строку, вказані захисником, підтверджуються матеріалами справи і можуть бути визнані поважними.

Вислухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2, його захисника-адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і наполягали на скасуванні постанови суду першої інстанції з підстав викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що вказана скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з'ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з'ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений за відмову останнього від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки та в медичному закладі в присутності двох свідків.

Свідками вказаної події у протоколі зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до положень п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

При апеляційному розгляді встановлено, що положення цієї Інструкції працівниками патрульної поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, не дотримані.

Так, в матеріалах справи відсутні Акт огляду водія на стан сп'яніння, та направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров'я, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено розділом ІІ Інструкції №1452/735, та розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

В матеріали справи не міститься належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі.

Єдиними доказами, що долучені до протоколу, є письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Проте, час, зазначений свідками, коли їх запросили працівники поліції для засвідчення факту відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, не узгоджується з відомостями, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_2 зупинили пізніше ніж залучили свідків.

Сторона захисту стверджує, що вказані пояснення сфальсифіковані.

Для перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі, та зав'ялених при апеляційному розгляді справи, свідки, вказані в протоколі, неодноразово викликалися до суду апеляційної інстанції, проте, жодного разу за викликами не з'явилися.

Також викликалися судом апеляційної інстанції і працівники поліції, які оформлювали протокол та інші матеріали, додані до нього - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 Вказані особи за викликами також не з'явилися, не зважаючи на те, що їм забезпечено можливість брати участь у апеляційному розгляді навіть в режимі відеоконференції.

В матеріалах справи відсутній диск з відеозаписом з бодікамер поліцейських.

Отже, достовірність відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_2, та в доданих до цього протоколу матеріалах, викликає сумніви, які усунути при апеляційному розгляді не виявилося за можливе.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачаться на її користь.

На вказані недоліки протоколу та доданих до нього матеріалів суд першої інстанції уваги не звернув, всі обставини справи належним чином не з'ясував, та свої висновки про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні вищевказаного правопорушення взагалі не вмотивував. Посилання на докази, на підставі яких суд дійшов зазначених висновків, у постанові відсутнє.

З врахуванням викладеного, доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, є слушними, а оскаржувана постанова не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику-адвокату ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Веселівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2018 року відносно ОСОБА_2 та подану ним скаргу задовольнити.

Постанову Веселівського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 321/787/18