АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_210.02.2018 року о 09 год. 00 хв. керував автомобілем «Renault Laguna» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Попудренка, 46/2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниця очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя, чим порушив вимоги пункту 2.9 ПДР України. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 6.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам, а суд прийняв рішення без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Зокрема зазначає, що не перебував у стані наркотичного сп'яніння, результати огляду не підтверджують такий стан. Наявність в крові барбітурату пояснює тим, що за тиждень до того вживав лікарський засіб валокордин.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та висновку лікаря КМНКЛ «Соціотерапія» від 13.02.2018 про результати медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу № 045145 від 10.02.2018 ОСОБА_2 10.02.2018 року о 09 год. 00 хв. керував автомобілем «Renault Laguna» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Попудренка, 46/2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниця очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, блідість обличчя, чим порушив вимоги пункту 2.9 ПДР України. Огляд проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 6.

Відповідно до висновку лікаря КМНКЛ «Соціотерапія» від 13.02.2018 про результати медичного огляду ОСОБА_2 знаходиться під впливом снодійних (барбітурат).

Результати медичного огляд відповідають поясненням ОСОБА_2 щодо вживання ним напередодні лікарського снодійного препарату валокордин, який відповідно до інструкції (доступ до якої є відкритим у мережі Інтернет) містить в собі фенобарбітал та має снодійний ефект.

Водночас висновок лікаря КМНКЛ «Соціотерапія» від 13.02.2018 про результати медичного огляду не містить даних, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп'яніння та наявність у нього ознак такого сп'яніння.

Отже викладені у протоколі № 045145 від 10.02.2018 відомості про керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння не підтверджується результатами медичного огляду та не доводять наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

При цьому у протоколі нічого не зазначається про керування ОСОБА_2 транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на те, що розгляд справи проводиться в межах протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що правових підстав для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, немає.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 294, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати.

Провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя