ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/359/18 Справа № 204/7228/18 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Дніпро

13 грудня 2018 року суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2018 року ОСОБА_1К, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 230466 від 23 вересня 2018 року, 23 вересня 2018 року о 16 год. 45 хв. у м. Дніпрі по вул. Камчатській, біля ЛЕП № 2560, водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1, рухаючись у попутному напрямку по вул. Камчатська, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda CX-5, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. При цьому водій ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова підлягає скасуванню із закриттям справи, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, яка не створює необхідних і рівноправних умов сторін перед законом, є невмотивованою та необгрунтованою

Вказує на те, що судом першої інстанції не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

Окрім того, звертає увагу на те, що ОСОБА_1 рухаючись по вул. Камчатській в крайній правій смузі зі швидкістю 40-45 км/год. В ході свого руху помітив, що попереду в потоці транспорту в крайній лівій смузі рухався автомобіль ОСОБА_4. Відстань між його автомобілем та автомобілем ОСОБА_4 була приблизно 25 метрів, коли раптово ОСОБА_4 здійснила маневр повороту праворуч та одночасно гальмував. Як він пізніше дізнався водій ОСОБА_5 намагався заїхати в двір будинку 26, де він мешкає. При виникненні небезпеки він загальмував та рухаючись в гальмівному стані зіткнувся з автомобілем ОСОБА_4 в момент його перестроювання. У той час йшов невеликий дощ, асфальт був мокрий. ОСОБА_4 побачив, ще коли вона була у лівій смузі. Коли автомобіль ОСОБА_4 увімкнув правий поворот, він знаходився позаду нього. .

В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді потерпілий ОСОБА_3 виступав проти задоволення апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Однак не визнання вини ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 230466 від 23 вересня 2018 року, схемою місця ДТП, фототаблицями з місця ДТП, поясненнями сторін наданими у судовому засіданні та іншими матеріалами справи.

Відповідно до п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, з якою погодилися обидва учасника ДТП, підписавши її без зауважень, фото таблиць доданих до справи, автомобіль Mazda CX-5, номерний знак НОМЕР_2, знаходиться попереду автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_1. ОСОБА_4 Mazda CX-5 отримав пошкодження задньої частини, а ЗАЗ DAEWOO LANOS передньої, а також як вбачається зі схеми місця ДТП тормозний шлях автомобіля ЗАЗ DAEWOO LANOS знаходиться під кутом, з середини дороги до правого краю дороги, що свідчить про недотримання водієм ОСОБА_1 дистанції під час руху, тобто порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Обєктивних обставин, які б виключали можливість водія ОСОБА_1 у разі виявлення небезпеки для руху або перешкоди вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди, в момент виникнення небезпеки для нього у вигляді автомобіля Mazda CX-5, тобто виконання вимог п. 12.3 ПДД України водієм ОСОБА_1, у судовому засіданні не встановлено.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_7