ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року суддя Барського районного суду Вінницької області Єрмічова В.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, який народився 30 вересня 2000 року в с. Іванівці Барського району Вінницької області, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючий, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 1 серпня 2018 року о 18 годині 00 хвилин по вулиці Центральній в с. Іванівці Барського району Вінницької області, керував транспортним засобом мопедом марки "Хонда Діо", без державного номерного знаку, в стані алкогольного спяніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно довідки Івановецької сільської ради Барського району Вінницької області ОСОБА_1 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Встановлено, що відповідно до акту складеного секретарем судового засідання Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_2 від 17 вересня 2018 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 прибув у приміщення Барського районного суду Вінницької області, що підтверджується копією витягу з журналу реєстрації відвідувачів Барського районного суду Вінницької області, після чого з'явився до секретаря на відмітку, однак в судове засідання не з'явився, згідно повідомлення працівника Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області останній залишив приміщення суду, тобто, не з'явився у судове засідання без поважних причин (а.с. 16, 17).

Суд розцінює таку поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 як спробу уникнути відповідальності.

За підстав, зазначених вище, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що станом на 1 серпня 2018 року ОСОБА_1 випонилося 17 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-АМ № 039700, видано 21 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 5).

Згідно з ч. 2 ст. 13 КУпАП у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

З урахуванням вимог, передбачених ч. 2 ст. 13 КУпАП ОСОБА_1 підлягає відповідальності на загальних підставах, оскільки обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то, відповідно до ст. 24 КУпАП, за вчинення адміністративного правопорушення до нього можуть застосовуватись адміністративне стягнення, передбачене цією статею в межах санції, встановленої вказаною частиною статті, з урахуванням особливостей покарань, які не можуть застосовуватися щодо осіб, віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ураховує положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", де зазначено про те, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 (z0055-95 від 24 лютого 1995 року). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, серії БД № 263036, від 1 серпня 2018 року, в якому містяться запис ОСОБА_1 про визнання ним вини (а.с. 3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складено КУ "Барська центральна районна лікарня" Вінницької області о 18 год. 40 хв. від 1 серпня 2018 року, відповідно до якого концентрація алкоголю в крові ОСОБА_1 складала 1,37 % проміле, проти чого останній не заперечував та проставив у висновку свій підпис (а.с. 4).

При вирішенні питання щодо накладення стягнення на ОСОБА_1 суд звертає увагу на наступне.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено покарання у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 не з'явився для розгляду справи у судове засідання, не розкаявся у вчиненні адміністративного правопорушення, тому обставини, які пом'якшують його відповідальність, відсутні.

Крім того, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 є небезпечним для інших учасників дорожнього руху та пішоходів. Ця обставина істотно підвищує суспільну шкідливість вчиненого адміністративного правопорушення.

За таких підстав ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких підстав на користь держави з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 гривні 40 копійок.

На підставі п. 2.9 ПДР України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, частинами 1, 2 ст. 251, ч. 1ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя