АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/947/18 Головуючий у І-й інстанції - Підберезний Г.А.
Справа № 203/1907/18 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його представника - ОСОБА_3, представників Дніпропетровської митниці ДФС - Козія Івна Миколайовича та Романенко Ірини Миколаївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 572198,03 грн. Та конфіскації предметів правопорушення, згідно протоколу про порушення митних правил № 0116/11000/18 від 10 квітня 2018 року. Вирішено стягнути з останнього на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

За обставин, зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2, вчинив дії спрямовані на переміщення через митний кордон України товару, вартістю 572 198,03 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме СMR від 31.07.2017 б/н з відбитком штампу - Державної Служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області «Санітарно - епідеміологічний контроль здійснено» з реєстраційним № 3444 від 10.08.2017, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 Митного кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду, скасувати її та закрити провадження по справі.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарженні постанови, апелянт посилається на те, що постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області його апеляційну скаргу, яка була подана у визначений законом строк, було повернено, у зв'язку з необхідністю долучення до неї копій документів, що підтверджують повноваження представника.

Свої вимоги про скасування постанови та закриття провадження ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що відтиск штампу, у протоколі проставлявся невстановленою особою вже після пропуску 08.08.2017 року товарів через митний кордон України в зоні діяльності Волинської митниці ДФС. З позиції останнього, переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю для кваліфікації правопорушення вважається закінченим з моменту пропусків товарів через митний кордон України, а дії з подальшого митного оформлення товарів в митниці призначення є пред'явленням товарів для проведення митного контролю та митного оформлення та не є складовим переміщенням, відповідно до п. 28 ч. 1 ст. 4 МК України. Також вказав, що копію CMR із відбитком штампу про проходження санітарно-епідеміологічного контролю він отримав від імпортера товару - ТОВ «Стиль Д», на виконання п. 2.2 Договору про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 27.07.17 № 10/07, відповідно до якого мав право запитувати документи, необхідні для митного оформлення. Тому він не займався питаннями проходження санітарного контролю товару, та обставини проставляння відбитку штампу про проходження санітарного контролю йому не відомі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів апеляційної скарги, думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, позицію представників ДФС, які проти її задоволення заперечували, перевіривши матеріали адміністративної справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, апеляційний суд виходить з того, що причиною подання апеляційної скарги поза межами строку апеляційного оскарження стало повернення апеляційним судом апеляційної скарги, яка подавалась первинно у визначений законом строк, у зв'язку з недолученням документів, що підтверджують повноваження представника.

За таких обставин суд апеляційної інстанції не вважає строк апеляційного оскарження пропущеним.

Що стосується вимог апеляційної скарги по суті ухваленого рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил, зазначені вимоги закону були дотримані.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про порушення митних правил № 0116/11000/18 від 10.04.2018 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог ст. ст. 490, 494 МК України; доповідною запискою, листом Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 19.03.2018 № 6.1/1804566, та іншими матеріалами, що містяться в адміністративній справі та були досліджені в судовому засіданні суду першої інстанції.

Відповідно ч. 4 ст. 266 МК України визначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Положення ч. 8 ст. 264 МК України передбачають, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил, вимоги закону щодо розгляду протоколів про адміністративне правопорушення були дотримані.

Відповідно до договору № 10/07 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 27 липня 2017 року, саме ФОП ОСОБА_2 здійснює підготовку, оформлення документів для митного контролю (оформлення), здійснює декларування та митне оформлення товарів у встановленому чинними законодавчими та нормативними актами і документами порядку п. 2.1. Договору. Крім того, відповідно до додатку №1 до вказаного Договору зазначено, що саме відноситься до здійснення декларування та митного оформлення, де за п. 30 (додатку) зазначено заповнення СМR.

Вказані обставини відповідають вимогам ст. 416 МК, оскільки митний брокер проводить митну брокерську діяльність у будь-якому органі доходів і зборів України та за вчинення правопорушення, пов'язаних з провадженням митної брокерської діяльності, митний брокер несе відповідальність, встановлену МК та іншими законами України та підтверджуються договором № 10/07 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів ФОП ОСОБА_2 (дозвіл на провадження митної брокерської діяльності № АВ 542467 від 19.06. 2015 року) замовнику - ТОВ «Стиль Д». Крім того, вказане узгоджується з вимогами ст.198 МК України, де саме зазначено порядок подання документів та відомостей органам доходів і зборів у пунктах пропуску через державний кордон України.

Згідно доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів, одержувачем товару зазначено ТОВ « Стиль Д», тоді як декларантом- ФОП ОСОБА_2

Не можна визнати прийнятними доводи апеляційної скарги стосовно того, що відсутня подія адміністративного правопорушення, оскільки штамп у накладній СМR проставлено після проходження митного контролю 08.08.2017 року.

Частиною 4 ст. 266 МК України визначено, що у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

В даному випадку вказаною особою є ОСОБА_2, тому послуги по декларуванню надавалися саме декларантом ОСОБА_2 та відповідно умов договору оформлення та подання документів, проставлений штамп «санітарно епідеміологічного контролю» входив до обов'язків декларанта ОСОБА_2 За умовами договору ТОВ «Стиль Д» не мало можливості вирішувати питання про проходження санітарного контролю та подання документів до митного органу, оскільки не отримувало на митниці вказані документи.

Крім того, відповідно до додатку №1 до договору № 10/07 від 27.07.17 року про надання послуг з митного оформлення до найменування послуг ОСОБА_2 входить заповнення СМR.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість постанови, яка скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2018 року якою на ОСОБА_2 накладено стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483МК України, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький