АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/5591/18 Головуючий суддя І інстанції Штих Т. В.
Провадження № 33/790/673/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 26.04.2018 року до Дзержинського районного суду надійшов адміністративний матеріал з управління патрульної поліції м. Харкова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначено, що 15.04.2018 року ОСОБА_1 керував автомобілем HONDA CIVIC, державний номер НОМЕР_1, по вул. Весніна, буд. 2А в м. Харкові з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова. В присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у лікаря нарколога за адресою: м. Харків, 26 та за допомогою приладу «Драгер».

При винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суддею вказано, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, і суддя кваліфікує його порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.16-17).

Не погодившись з постановою районного суду захисника ОСОБА_1 22.06.2018 року подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції від 15.05.2018 року та провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП (а.с.21-30).

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана постанова винесена невмотивовано, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з закриттям адміністративного провадження.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 міститься клопотання про поновлення процесуального строку на подачу апеляційної скарги з посиланнями на те, що судових повісток він не отримував, про розгляд справи не знав, а про винесення судової постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП дізнався лише 14.06.2018 року (а.с.41-42).

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому процесуальний строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Заслухавши ОСОБА_1 на підтримку своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав.

Крім того в адміністративних матеріалах не міститься інформації про вручення чи отримання ОСОБА_1 судових повідомлень про виклик до суду першої інстанції на розгляд справи.

Згідно вимог ст.277-2 КУпАП повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення є вручення особі яка притягається до адміністративної відповідальності судової повістки.

Проте, судова повістка повернута до суду з поміткою «у зв'язку із закінченням терміну зберігання» (а.с.18), тому матеріали справи не містять даних про належне сповіщення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи судом.

Незважаючи на зазначене суд розглянув справу та виніс судову постанову без участі ОСОБА_1

Таким чином судом першої інстанції було не дотримано вимоги п.3 ст.278 КУпАП.

За таких обставин ОСОБА_1 було позбавлено можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості іособисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Крім того, згідно положень ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Так, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, і суддя кваліфікував його порушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Між тим суд першої інстанції вказані вимоги належним чином не виконав.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1) містить зазначення що, ОСОБА_1 порушив лише вимоги п.2.5 ПДР України.

Згідно вимогам п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, суд визнавши ОСОБА_1 винним в порушенні п. 2.5. ПДР кваліфікував його дії зазначивши повністю диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП.

Однак, суд не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративн іправопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені ст. 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушеннястроків, передбаченихстаттею 38 цього Кодексу.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування судової постанови також позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження по справі - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку з збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко