ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4681/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого механіком в ТОВ «Юнікавто», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ІПН: НОМЕР_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 року приблизно о 08 год. 40 хв. біля буд. № 19 по вул. Харківське шосе в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_4 був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння пальців рук, неприродна блідість, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_2 у судовому засіданні, яке відбулось 21.08.2018 р., свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення визнав частково та суду пояснив, що 16.07.2018 року приблизно о 08 год. 40 хв. він дійсно був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_3. Оскільки він був втомлений, працівники поліції запідозрили його у вживанні наркотичних засобів, у зв'язку з чим запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, однак він відмовився від проходження огляду, оскільки не розумів, що від нього вимагають працівники поліції через втомлений стан.

В судове засідання, призначене на 05.10.2018 р. о 09-00 год. ОСОБА_2 не з'явився, проте надав клопотання з проханням відкласти розгляд справи у зв'язку із перебуванням на лікарняному. Обговорюючи доцільність задоволення вказаного клопотання, суд керується наступним.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»).

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність.

Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та вищенаведені положення закону, беручи до уваги, що ОСОБА_2 безпосередньо надав суду пояснення стосовно обставин, які викладені в протоколі, суд постановив розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, які суд вважає достатніми для прийняття рішення у справі.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП -орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 16.07.2018 року приблизно о 08 год. 40 хв. вона стала свідком, як водій ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що 16.07.2018 року приблизно о 08 год. 40 хв. вона також була свідком, як водій ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення БД №189955 від 16.07.2018 року /а.с.1/ компакт- диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських /а.с. 3/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, відмовився пройти у встановленому порядку зазначений медичний огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України. Обговорюючи позицію водія ОСОБА_2 про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніня оскільки не зрозумів вимоги поліцейських через втомлений стан, суд вважає ці доводи такими, що не заслуговують на увагу, та враховує, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, так як володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі. Вказаний висновок закріплений, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року. Таким чином, нездатність водія виконувати вимоги норм законодавства, які регулють дорожній рух через хворобливий, або інший стан, не звільняє водія від обов'язку виконувати Правила дорожнього руху України, особливо, якщо це стосується керування джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом.

Крім того, суд не може взяти до уваги в якості належного доказу відсутності в діях водія невідповідностей вимогам ПДР медичний висновок щодо результатів огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, складений на підставі самостійного звернення водія до медичного закладу, оскільки законом не передбачено можливостей звільнення водія від обов'язку проходження огляду на стан сп'яніння, а навпаки пунктом 2.5 ПДР України встановлений безумовний обов'язок пройти огляд на стан сп'яніння на вимогу поліцейського за наявності у водія ознак такого сп'яніння на місці зупинення або в медичному закладі у супроводженні інспекторів поліції у разі відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу відповідно до п. 9 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі- Інструкція). Також на неналежність даного висновку вказує також та обставина, що огляд проводився о 14 год. 30 хв., тоді як ознаки сп'яніння у водія були виявлені о 08-40 год., що суперечить п.9 розділу 2 інструкції, де зазначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, проте в даному випадку огляд на стан сп'яніння був проведений значно пізніше.

А в цілому позицію ОСОБА_2 суд вважає такою, що протирічить встановленим обставинам, спростовується сукупністю належних доказів та свідчить про намагання ОСОБА_2 уникнути адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння при наявності ознак такого сп'яніння після зупинення за керуванням транспортним засобом.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв