Номер провадження 3/243/3242/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» грудня 2018 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Хаустова Т.А., з участю захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Словянськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції у відношенні:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

19 жовтня 2018 року о 19 годині 05 хвилин в м. Словянськ по вулиці Відродження біля будинку № 7, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який на праві власності належить ОСОБА_3, в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Шнурківська, будинок 10, що підтверджено Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 565 від 19 жовтня 2018 року. Водія ОСОБА_2 від керування транспортного засобу відсторонено, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 розяснені права та обовязки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст. ст. 10, 63 Конституції України.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

ОСОБА_2 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 19 жовтня 2018 року він повертався з торгового центру «Глобус» на автомобілі ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керує на підставі Довіреності. В районі закладу «Будматеріали», точного часу він не помята, але знає, що це було близько 17 години, оскільки на 17 годину 30 хвилин вони з дружиною були запрошені у гості, його зупинили працівники поліції, оскільки він не був пристебнутий ременем безпеки. Він вийшов з автомобіля, поліцейський запропонували йому провести обшук його автомобіля, оглянули багажне відділення автомобіля при цьому документів на обшук його автомобіля не надали, після цього сказали йому, що вони мають підозру, що він знаходиться у стані алкогольного або наркотичного спяніння та запропонували йому проїхати до лікарні. Поліцейський зупинив двох понятих, які засвідчили, що він не відмовляється проходити медичний огляд на стан спяніння. Приблизно о 17 годині 40 хвилин вони прибули до лікаря-нарколога за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вулиця Шнурківська, будинок 10, про що він розписався у журналі та ще двох документах, а також у чеку. Спочатку йому зробили тест на вміст алкоголю, який був негативним, потім він зробив тест на наркотичне спяніння, який показав, що він перебував у стані наркотичного спяніння. Такий його стан він пояснює тим, що незадовго приймав енергетичні напої. Після пройдених тестів, поліцейські склали Протокол про адміністративне правопорушення та повернулися до понятих, які залишилися в районі закладу «Будматеріали». Поняті відмовилися підписувати цей протокол, оскільки він був тверезим, після чого робітники поліції зупинили інших двох понятих які підписали протокол. Приблизно о 19 годині 00 хвилин робітники поліції доставили його до його автомобіля, видали йому тимчасовий дозвіл на керування транспортом. Дані події були зафіксовані відеокамерою. О 19 годині він був вже у гостях, за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Гречко, 69, що може бути підтверджено його родичами.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона працює лікарем наркологом у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Словянська». З ОСОБА_2 знайомою не була та немала з ним ніяких відносин. 19 жовтня 2018 року о 17 годині 55 хвилин ОСОБА_2 було доставлено робітниками поліції. Він зареєструвався у журналі за № 565, підписав інформаційну згоду на обробку персональних даних і усвідомлювану згоду на проходження експертизи, після чого почали проводити експертизу на стан спяніння. ОСОБА_2 зайшов до кабінету експертизи самостійно, був напруженим та метушливим, скарг не виказував. Йому поміряли пульс 100 ударів у хвилину, поміряли артеріальний тиск, тиск був підвищеним 160/100. Підвищення тиску він пояснив тим, що сьогодні вжив 1 літр енергетичного напою «Блек». Потім ОСОБА_2 пройшов алкотест, який показав, що у видуваємому повітрі алкоголю не виявлено, тобто ОСОБА_2 був тверезим. О 18 годині 15 хвилин ОСОБА_2 запропоновано здати сечу для проведення тесту на наркотики. При проведенні тесту використовувалися тест - смужки «Снайпер-5». Дослідження виявило позитивний результат на марихуану. ОСОБА_2 ознайомлений зі всіма результатами, про що він розписався у Висновках. ОСОБА_2 не виказував ніяких пояснень з приводу позитивної реакції на канабіс у проведеному тесті.

В судовому засіданні ОСОБА_5 - рядовий поліції, поліцейський роти №1 Батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Словянську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, зазначив, що до 19 жовтня 2018 року з ОСОБА_2 не був знайомий. 19 жовтня 2018 року він після 15 години знаходився на маршрутному патрулюванню в районі вулиці Вокзальна. ОСОБА_2 був зупинений за порушення Правил дорожнього руху, керував автомобілем и не був пристебнутий ременем безпеки, за що було складено адміністративний протокол та притягнуто його до адміністративної відповідальності. В процесі спілкування з ОСОБА_2 ним було виявлено зовні ознаки перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного спяніння. Було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння, на що ОСОБА_2 надав згоду, після чого ОСОБА_2, він, ще один працівник поліції та два свідки прибули у наркодиспансер. У котрій годині прибули до диспансеру він не памятає. Ним було заповнено направлення, після чого ОСОБА_2 виміряно тиск та зробили аналізи на вміст у організмі декількох видів наркотиків. За тестом виявлено позитивний результат на марихуану. Після всіх процедур вони прибули на місце, де залишився автомобіль ОСОБА_2, назву вулиці він не знає, оскільки погано орієнтується у місті. Свідки, яких він зупиняв вже не було на місці та він не памятає чи залучав до участі у справі інших свідків, та які свідки були зазначені у протоколі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та лікаря - нарколога, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До суду направлений Протокол серії БД № 166152 від 19 жовтня 2018 року, з якого вбачається, що 19 жовтня 2018 року о 19 годині 05 хвилин в м. Словянськ по вулиці Відродження біля будинку № 7, водій ОСОБА_2, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який на праві власності належить ОСОБА_3, в стані наркотичного спяніння (а.с.3), Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 565 від 19 жовтня 2018 року, складеного 19 жовтня 2018 року о 17 годині 55 хвилин, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 перебуває у стані наркотичного спяніння (а.с.4) та іншими матеріалами справи, а також до вказаного протоколу додана копія Постанови, серія ЕАВ № 677345, складеної 19 жовтня 2018 року о 19 годині 55 хвилин про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу 51 грн (а.с. 8). Інших доказів суду не надано.

Судом також враховано, що часом вчинення адміністративного правопорушення 19 жовтня 2018 року в Протоколі зазначено 19 година 05 хвилин, а протокол складено о 19 годині 20 хвилин, а у Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість зазначено, що медичний огляд проведено о 17 годині 55 хвилин. (а.с. 3,4).

Також в судовому засіданні не спростовані доводи ОСОБА_2 в тій частині, що у протоколі зазначені поняті інші особи, ніж ті що були спочатку зупинені поліцейськими, оскільки, такі пояснення не спростовані у належний спосіб, а навпаки підтверджені поясненнями рядового поліції, поліцейським роти №1 Батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Словянську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5, які він надав у судовому засіданні, та в яких зазначив, що дійсно спочатку були зупинені, у якості свідків, одні особи, а коли вони повернулися на місце вчинення правопорушення, де складався протокол, то цих свідків вже не було на місці.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у Протоколі серії БД № 166152 від 19 жовтня 2018 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в даному протоколі зазначено, що ОСОБА_2 о 19 годині 05 хвилин керував транспортним засобом у стані наркотичного спяніння, а з Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 565 від 19 жовтня 2018 року, складеного 19 жовтня 2018 року о 17 годині 55 хвилин, вбачається, що ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного спяніння 19 жовтня 2018 року о 17 годині 55 хвилин, та у судовому засіданні рядовий поліції, поліцейський роти №1 Батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Словянську Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5, не зміг довести обставини, зазначені у протоколі, а саме, що ОСОБА_2А, перебував у стані наркотичного спяніння 19 жовтня 2018 року саме о 19 годині 05 хвилин, а не о 17 годині 55 хвилин, як зазначено у Висновку, при цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в притягненні до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд.

Постанову складено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_6