Справа № 240/542/18
Номер провадження № 3/240/256/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року смт. Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Щербак Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДО № 016014 від 25.06.2018 року, ОСОБА_1 25 червня 2018 року, о 14 год. 10 хв., знаходячись в с. Шостаківка Олександрівського району Донецької області, по вул. Космонавтів, 39, під час оформлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, намагався піти з місця зупинки транспортного запобу, відштовхував від себе працівників поліції, чинив галас, відмовлявся надати посвідчення водія та назвати свої анкетні дані, на зауваження працівників поліції не реагував, чим своїми діями здійснивши злісну непокору працівникам поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення себе не визнав та пояснив, що 25.06.2018 року, близько 14 год. 00 хв., в с.Шостаківка Олександрівського району Донецької області, по вул. Космонавтів, 39, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він будь-якого опору працівникам поліції не чинив і не чіпав їх. Свідків при цьому не було.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справ, приходжу до наступного висновку.

З рапорта інспектора СРПП № 3 Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в

Донецькій області - ОСОБА_2 від 25.06.2018 року вбачається, що 25.06.2018 року, о 14 год. 10хв., під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній намагався піти з місця скоєння правопорушення, на законні вимоги не залишати місце пригоди - не реагував. Відштовхував від себе працівників поліції та висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, погрожував їм фізичною розправою. Відповідно до ст.ст. 42-45 ЗУ "Про Національну поліцію", до ОСОБА_1 було застосовано заходи фізичного впливу та спеціальні засоби - кайданки (а.с. 2).

Згідно ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 11.10.2011 № 10-рп/2011 у справі № 1-28/2011, злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»).

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.06.1992 № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду № 12 від 03.12.1997), якщо дії притягнутої до відповідальності особи були реакцією на незаконні діяння працівника правоохоронного органу, вчинене, за наявності для цього підстав, потрібно кваліфікувати як злочин проти особи або власності.

Як зазначено у пункті 17 цієї постанови Пленуму, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 185 і 185-7 КУпАП, судді зобов'язані перевіряти правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення, наявність пояснень особи, яка притягається до відповідальності, та свідків правопорушення, даних, що характеризують цю особу, зокрема, чи притягалася вона раніше до адміністративної відповідальності протягом року.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58 рішення Європейського суду з прав людини) Суд зазначив, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, та додані матеріали до нього, не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції, при виконанні ним службових обов'язків або намагався це зробити, щоб вказувало на порушення ним вимог ст. 185 КУпАП.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, про притягнення його до адміністративної відповдальності за ст. 185 КУпАП, свідків та потерпілих не зазначено.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об'єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, в діях ОСОБА_1, у зв'язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Щербак