П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Шовкопляс О. П. ,

за участю секретаря Долгополова О.Я., прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Шурашкевича Г.М., правопорушника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Бабинці Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, приватний підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшли матеріали від Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичних осіб публічного права, а саме: директором КП БМР «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви», являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3Закону, примітки до ст. 1726 КУпАП, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 даного Закону, пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», припинивши діяльність - після звільнення, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за звітний рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, відповідно до розпорядження міського голови Білоцерківської міської ради Київської області № 98-К від 04 квітня 2016 року «Про призначення на посаду ОСОБА_2 на умовах контракту» відповідно до ч. 3 ст. 21, ч. 2 ст. 23, п. 3 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, ст.65 Господарського кодексу України та п.10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», призначити на посаду директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви» на умовах контракту з 05 квітня 2016 року по 05 липня 2016 року включно, підставою для призначення є заява ОСОБА_2

05 квітня 2016 року між Білоцерківською міською радою, в особі Білоцерківського міського голови Дикого Геннадія Анатолійовича з однієї сторони та громадянином ОСОБА_2 укладено Контракт № 57.

Відповідно до розпорядження міського голови Білоцерківської міської ради Київської області № 234-К від 04 липня 2016 року «Про продовження трудового договору на умовах контракту з ОСОБА_2» згідно до ч. 3 ст. 21, ч. 2 ст. 23, ч. 3 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, ст. 65 Господарського кодексу України та п.10 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», продовжити термін дії трудового договору з ОСОБА_2 на посаді директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви» на умовах контракту з 06 липня 2016 року по 05 липня 2017 року включно, підставою чого є заява ОСОБА_2 та додаткова угода до контракту від 05 квітня 2016 року № 57.

Відповідно до розпорядження міського голови Білоцерківської міської ради Київської області № 345-К від 30 червня 2017 року «Про продовження трудового договору на умовах контракту з ОСОБА_2» згідно до ч. 3 ст. 21, ч. 2 ст. 23, ч. 3 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, ст. 65 Господарського кодексу України та п.10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», продовжити термін дії трудового договору з ОСОБА_2 на посаді директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви» на умовах контракту з 06липня 2017 року по 05 липня 2018 року включно, підставою чого є заява ОСОБА_2 та додаткова угода до контракту від 05 квітня 2016 року № 57.

Відповідно до розпорядження міського голови Білоцерківської міської ради Київської області № 390-К від 26 липня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_2.» -ОСОБА_2 - директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви», який працював на умовах контракту, звільнити із займаної посади 15 серпня 2017 року за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України та припинити дії контракту №57 від 05 квітня 2016 року є заява ОСОБА_2

04.04.2016р. ОСОБА_2 ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VIIта як суб'єкт відповідальності за корупційні правопорушення.

04.04.2016 р. ОСОБА_2 попереджений про обмеження, пов'язанні з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби.

Отже, ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений з вимогами Закону.

ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичних осіб публічного права, яка прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме-директором КП БМР «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви», є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Таким чином, ОСОБА_2 станом на 01.01.2018, припинивши повноваження директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви», був зобов'язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення припинивши діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 в 2018році, чим порушив вимоги цього Закону.

Тобто, в ОСОБА_2 виник обов'язок подати зазначену декларацію впродовж періоду часу з 00:00 год. 01.01.2018 по 23:59 год. 31.03.2018 за 2017(тип «після звільнення») за звітний рік - 2017,що зробив із запізненням, а саме: 10.04.2018.

Таким чином 01.04.2018 в 00:00 год. ОСОБА_2 порушив порядок, передбачений абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, а саме після звільнення припинивши діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до публічно доступної інформації про оприлюднені суб'єктами декларування електронні декларації ОСОБА_2 подав свою декларацію після звільнення - припинивши діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно за минулий рік, лише о 17 год. 11 хв. 10.04.2018, тобто несвоєчасно, без поважних причин, чим порушив ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 визнав, щиро розкаявся та показав, що дійсно несвоєчасно подав декларацію після звільнення у зв'язку із погано працюючою мережею веб-сайту НАЗК та власної необізнаності.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпроАП та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, оцінивши докази та з'ясувавши обставини справи, вислухавши учасників адміністративного провадження, дійшов наступного.

Згідно із вимогами ч.2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов'язковою.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Як роз'яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних прав в своєму листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, - вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичних осіб публічного права, а саме: директором КП БМР «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви», являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3Закону, примітки до ст. 1726 КУпАП, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 даного Закону, пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», припинивши діяльність - після звільнення, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за звітний рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Так, відповідно до розпорядження міського голови Білоцерківської міської ради Київської області № 98-К від 04 квітня 2016 року «Про призначення на посаду ОСОБА_2 на умовах контракту» відповідно до ч. 3 ст. 21, ч. 2 ст. 23, п. 3 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, ст.65 Господарського кодексу України та п.10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», призначити на посаду директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви» на умовах контракту з 05 квітня 2016 року по 05 липня 2016 року включно, підставою для призначення є заява ОСОБА_2

05 квітня 2016 року між Білоцерківською міською радою, в особі Білоцерківського міського голови Дикого Геннадія Анатолійовича з однієї сторони та громадянином ОСОБА_2 укладено Контракт № 57.

Відповідно до розпорядження міського голови Білоцерківської міської ради Київської області № 234-К від 04 липня 2016 року «Про продовження трудового договору на умовах контракту з ОСОБА_2» згідно до ч. 3 ст. 21, ч. 2 ст. 23, ч. 3 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, ст. 65 Господарського кодексу України та п.10 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», продовжити термін дії трудового договору з ОСОБА_2 на посаді директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви» на умовах контракту з 06 липня 2016 року по 05 липня 2017 року включно, підставою чого є заява ОСОБА_2 та додаткова угода до контракту від 05 квітня 2016 року № 57.

Відповідно до розпорядження міського голови Білоцерківської міської ради Київської області № 345-К від 30 червня 2017 року «Про продовження трудового договору на умовах контракту з ОСОБА_2» згідно до ч. 3 ст. 21, ч. 2 ст. 23, ч. 3 ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, ст. 65 Господарського кодексу України та п.10 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», продовжити термін дії трудового договору з ОСОБА_2 на посаді директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви» на умовах контракту з 06липня 2017 року по 05 липня 2018 року включно, підставою чого є заява ОСОБА_2 та додаткова угода до контракту від 05 квітня 2016 року № 57.

Відповідно до розпорядження міського голови Білоцерківської міської ради Київської області № 390-К від 26 липня 2017 року «Про звільнення ОСОБА_2.» -ОСОБА_2 - директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви», який працював на умовах контракту, звільнити із займаної посади 15 серпня 2017 року за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України та припинити дії контракту №57 від 05 квітня 2016 року є заява ОСОБА_2

04.04.2016р. ОСОБА_2 ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VIIта як суб'єкт відповідальності за корупційні правопорушення.

04.04.2016р. ОСОБА_2 попереджений про обмеження, пов'язанні з прийняттям на службу в органи місцевого самоврядування та проходження служби.

Отже, ОСОБА_2 був належним чином ознайомлений з вимогами Закону.

ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичних осіб публічного права, яка прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме-директором КП БМР «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви», є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Таким чином, ОСОБА_2 станом на 01.01.2018, припинивши повноваження директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Агенція стратегічного розвитку Білої Церкви», був зобов'язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення припинивши діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 в 2018році, чим порушив вимоги цього Закону.

Тобто, в ОСОБА_2 виник обов'язок подати зазначену декларацію впродовж періоду часу з 00:00 год. 01.01.2018 по 23:59 год. 31.03.2018 за 2017(тип «після звільнення») за звітний рік - 2017,що зробив із запізненням, а саме: 10.04.2018.

Таким чином 01.04.2018 в 00:00 год. ОСОБА_2 порушив порядок, передбачений абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, а саме після звільнення припинивши діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до публічно доступної інформації про оприлюднені суб'єктами декларування електронні декларації ОСОБА_2 подав свою декларацію після звільнення - припинивши діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно за минулий рік, лише о 17 год. 11 хв. 10.04.2018, тобто несвоєчасно, без поважних причин, чим порушив ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 порушив порядок ,передбачений ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції»,а саме не подав у встановлений Законом строк декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування,декларацію перед звільненням,за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Отже, відповідно до вимог ст. ст. 251-253 ЦК України (строки),датою вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, є наступний день після закінчення терміну подачі декларації, тобто 10.04.2018 року. Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу-30.08.2018 р.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Під час розгляду справи суд визнає пом'якшуючими обставинами щире каяття, обтяжуючих обставин судом не виявлено.

При застосуванні адміністративного стягнення судом взято до уваги особу правопорушника, а саме ступінь його умисних дій, майновий стан, , суд вважає застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100(сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Дане стягнення, на думку суду, забезпечить виховання порушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір» та ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_2 необхідно стягнути в дохід держави 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.

На основі вищевикладеного, керуючись статтями 23-24, 30-1, 33-35, 40-1, 172-6, 245, 246, 248, 249, 251, 252, 278-280, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати адміністративне стягнення відносно ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Повний текст постанови буде проголошено 21 вересня 2018 року о 08 годині 45 хвилин.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО. П. Шовкопляс