03.10.2018
Справа № 494/1137/18
Провадження № 3/494/280/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за статтею 124 та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

До Березівського районного суду Одеської області від Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 30.06.1982 р.н, за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою Березівського районного суду Одеської області від 03.09.2018 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 В,Д. обєднані в одне провадження.

Згідно протоколу серії ОП №072002 про адміністративне правопорушення від 23.08.2018 року вбачається, що 23.08.2018 року о 22:00 год. ОСОБА_1 в м. Березівка по вул.. Київська, 15, керував автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду, а саме: будинок по вул.. Київська, 15, м. Березівка, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху.

Згідно протоколу серії ОБ № 072001 про адміністративне правопорушення від 23.08.2018 року вбачається, що 23.08.2018 року о 22:00 год. ОСОБА_1 в м. Березівка по вул.. Київська, 15, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нестійка хода, нечітка річ, від використання алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 (а) Правил дорожнього руху.

В судових засіданнях 13.09.2018 року, 18.09.2018 року, 26.09.2018 року та 03.10.2018 року ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення за ст.. 124 КУпАП визнав. Однак, вказав, що протокол не отримував. Дійсно здійснив наїзд на перешкоду у звязку з поганим самопочуттям. Разом з тим, свою вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, зазначив, що в стані алкогольного спяніння не перебував, щодо проходження тесту на драгер та медичного огляду йому не пропонували. Свідків, які б підписували або при яких йому зазначали про необхідність пройти медичний огляд взагалі не бачив. Від керування транспортним засобом його не відсторонили та посвідчення водія не вилучили. Щодо проходження медичного огляду, то йому не пропонували. Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя не складався. Все вищевказане свідчить про відсутність в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просив закрити провадження по справі.

17.09.2018 року ОСОБА_1 надіслав клопотання про виклик свідків та надав письмове пояснення про закриття провадження за ч.1 ст.130 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

18.09.2018 року постановою Березівського районного суду Одеської області викликано свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та поліцейських, які складали протокол: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 для їх допиту. Також витребувано матеріали про відео фіксацію вказаних адмінправопорушень.

Відповідно до листа Березівського ВП від 19.09.2018 року зазначено, що співробітники поліції повідомлені про необхідність явки у судове засідання на 26.09.2018 року. Відеозапис 23.08.2018 року під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 не здійснювався.

26.09.2018 року у суді допитані свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина ОСОБА_1Д.), пояснила, що на місце події була після вчинення її чоловіком наїзду на огорожу. ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння не перебував та поліцейські складали протокол щодо ст..124 КУпАП. Під час перебування та складання протоколу адміністративного правопорушення ніяких свідків не бачила та поліцейські взагалі не пропонували пройти тест на драгері та медичний огляд на стан спяніння ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_3 (12.03.1971 р.н.) вказав, що був присутній при складанні протоколу. Пояснив, що машина здійснила наїзд на огорожу будинку. Поліцейський підійшов до нього та запросив бути свідком складання адмінпротоколу за ч.1 ст..130 КУпАП. Складали на капоті автомобіля. ОСОБА_1 був з іншого боку автомобіля та розмовляв з іншим поліцейським. Особисто від ОСОБА_1 не чув щоб він відмовився від проходження тесту на драгер та медичного огляду на стан спяніння. Вказане йому повідомив поліцейський та він підписав протокол. Ніяких направлень на медичний огляд він не бачив та підписав лише пояснення.

Свідок ОСОБА_2 (03.08.1971 р.н.) повідомив, що перебував під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та особисто чув, як ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на драгер та медичного огляду, який запропонував йому поліцейський. Також вказав, що бачив при складанні протоколу ОСОБА_3 Щодо складання протоколу за ст..124 КУпАП та свідка ОСОБА_7 то він не знає, оскільки її не бачив. Окрім пояснень, більше ніяких документів не підписував. Направлення на медичний огляд не складалось.

Співробітники поліції у судове засідання 26.09.2018 року не з'явивлись, причини неявки не повідомили, а тому справу відкладено на 03.10.2018 року.

03.10.2018 року співробітник поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знову не зявились, хоча були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, про що свідчать розписки.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, допитавши свідків, суд доходить до наступного висновку:

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та ч.1 статті 130 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 відмовився від підпису у протоколах про адміністративне правопорушення, а тому вказані обставини у протоколах є недоведеними та підлягають встановленню під час розгляду справи.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено: «Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Щодо складання адміністративного протоколу за ст..124 КУпАП, то суд доходить висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст.124 КУпАП, виходячи з наступного.

Крім власного визнання вини, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОП №072002 від 23.08.2018 року, схемою місця ДТП від 23.08.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 23.08.2018 року, фотознімками.

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 34, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставиною, яка помякшує відповідальність, суд визнає: його щире розкаяння у вчиненому. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 35 КУпАП, - судом не встановлено.

Враховуючи характер правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності вперше, ступінь його вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

Щодо складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, то суд доходить висновку про закриття провадження по справі у відповідності до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного:

Як зазначив порушник у судовому засіданні, з вказаними адміністративним протоколом за ч. 1 ст. 130 КУпАП не погоджується та від підпису відмовився.

Згідно ст. 9 КУпАП «адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Відповідно до ст. 7 КУпАП встановлено: «Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

У судові засідання поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 жодного разу не зявились та не повідомили про обставини складання протоколу.

Більш того, відеозапис щодо обставин складання вищевказаного протоколу відсутній та перевірити обставини зазначені у протоколі суд не має можливості.

Свідок ОСОБА_2 повідомив, що чув як ОСОБА_1 відмовився від проходження драгеру та медичного огляду. Водночас, зазначив, що направлення на медичний огляд до закладу охорони здоровя не складався.

Свідок ОСОБА_3 взагалі повідомив, що особисто від ОСОБА_1 не чув, щоб він відмовився від проходження тесту на драгер та медичного огляду на стан спяніння. Вказане йому повідомив поліцейський, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП «Особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Проте, в порушення вимог ч. 1ст. 266 КУпАП працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Відповідний акт не складений та не долучений до матеріалів справи.

Відповідно до ч..2,3 ст. 266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі його незгоди з результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння «У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя».

Проте оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або незгоди з його результатами, відповідно до встановленого законом порядку - відсутня.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає закрити провадження на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, оскільки зважаючи на надані заперечення порушника, показання свідків, відсутністю поліцейських у судових засіданнях та відеозапису, суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбачений ст. 130 ч.1 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 в ході судового засідання не здобуто, вини в судовому засіданні не встановлено, суду не надано достатньо доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по справі необхідно закрити

Враховуючи викладене, керуючись статями 124, ч.1 ст.130, 247, 283, 284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КК 128884 виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області 19.02.1999 року) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії КК 128884 виданий Миколаївським РВ УМВС України в Одеській області 19.02.1999 року) на користь Державної судової адміністрації України (Отримувач коштів УК у Берез.р-ні/Берез.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37983953, ОСОБА_9 отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 5134, Код класифікації доходів бюджету 22030101 ) судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві ) грн. 40 коп.

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за частиною першою статті 130 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.А. Римар