Справа № 433/1782/18
Провадження № 33/810/49/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк Луганської області

Луганський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді - Савича Ю.М.

За участю секретаря - Данько Л.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на

постанову Троїцького районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б 26,

за ч.2 ст. 204-1 КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Троїцького районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 8500 грн. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, стягнуто судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

В постанові зазначено, що 19.09.2018 року , приблизно об 20 год. 25 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на території Розсипнянської сільської ради Троїцького району Луганської області в напрямку с. Розсипне (Україна) Лозна (РФ) в межах інформаційного покащика № 797, на відстані 10 метрів від ліній державного кордону України було виявлено та затримано ОСОБА_1, який спільно з чотирма громадянами України на двох автомобілях марки «ВАЗ» та «Газель» , з чотирма головами великої рогатої худоби здійснив спробу незаконного перетину лінії державного кордону України поза пунктом пропуску, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не згоден з постановою суду, вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено вимоги адміністративного законодавства, та не було виявлено всі обставини по справі.

Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.09.2018 року не зазначено , в чому виразилась незаконна спроба, вчинена групою осіб перетину державного кордону.

Також, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про спробу перетину державного кордону у групі осіб, але відсутні прізвища осіб, які були разом з ОСОБА_1

Посилається , що знаходився на прикордонній смузі у звязку з тим, що допомагав товаришу загрузити велику рогату худобу та показував дорогу до с.Багачка. Будь - яких переконливих і достатніх доказів, які б спростовували його покази щодо обставин затримання та мети перебування в прикордонній смузі, в матеріалах справи не має.

Той факт, що він затриманий за 10 метрів від державного кордону України при перевезенні автомобілем ВРХ не свідчить про те, що він робив спробу перетнути державний кордон України.

Просить постанову Троїцького районного суду від 30.10.2018 року скасувати, а провадження по справі закрити , у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 та його представник-адвокат ОСОБА_2 належним чином повідомлені про час, дату та місце апеляційного розгляду, до залу апеляційного суду не зявились, про причини своєї неявки не повідомили, апеляційний розгляд вже переносився з 07.12.2018 року на 26.12.2018 р. у звязку з хворобою представника адвоката ОСОБА_2, із врахуванням того, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища ОСОБА_1, вважаю, що відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 не перешкоджає апеляційному розгляду.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3, як особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, апеляційному суду пояснив, що 19.09.2018 року, приблизно об 20-00 год. він ,як т.в.о. начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Розсипне» /тип В/, відділу прикордонної служби»Троїцьке», отримав доповідь старшого прикордонного наряду «пост спостереження» прапорщика ОСОБА_4 , якій вів спостереження із ст. сержантом ОСОБА_5, за напрямком до якого відноситься інформаційний покащик 796-797, що вбік лінії ДКУ , рухаються два автомобіля ВАЗ 2114 та ГАЗель, з вимкненим світлом фар. Він наказав старшому прикордонного наряду вирушити в бік лінії державного кордону та не допустити порушень ДКУ, в той же час вирішив вислати на даний напрямок прикордонний наряд «Група реагування» , яку очолив особисто. Підїхавши до місця події, побачив а/м ВАЗ, який рухався в бік ДКУ та зупинився перед а/м ГАЗель, яку було затримано прикордонниками. В двох автомобілях знаходились пятеро громадян України, а саме: Аніканов ,Головко,Терещенко,ОСОБА_6 та ОСОБА_1, а в автомашині чотири голови великої рогатої худоби / бички /. Під час затримання він особисто намагався зясувати мету перебування громадян в прикордонній смузі в темний час доби, з вимкненими фарами автомашин,ніхто з громадян не дав чітких пояснень щодо мети їх перебування в темний час доби, в безпосередній близькості від ДКУ. Затримані громадяни, в тому числі і ОСОБА_1, вели себе розгублено та налякано. У них було перевірено їх паспорти. У ОСОБА_6 перевірено посвідчення водія та технічний паспорт на автомашини. ОСОБА_6 пояснив, що дві автомашини та чотири голови ВРХ належать йому на праві власності. ОСОБА_6 був здивований, що їх затримали прикордонники, постійно телефонував і комусь повідомляв, що його затримано, хоча прикордонників в даному місці не повинно було бути. Події відбувались на напрямку, який вважається загрозливим, оскільки на ньому було відсутнє інженерне облаштування , що дає змогу безперешкодно перетнути лінію ДКУ, як особам так і автомобілям. В своїх поясненнях всі пятеро громадян заявляли, що вони рухались по н.п. Овчарове , з метою продажу ВРХ, проте в момент їх затримання рухались в напрямку н.п. Білий Колодязь / РФ/, оскільки дорога до н.п. Овчарове знаходиться в іншому місці. Окрім того, особи, почувши роботу двигуна службової автомашини, розвернулись в зворотньому напрямку та почали тікати. Після того, як вказаних осіб було зупинено прикордонниками, перевірено їх паспорти, він склав відносно всіх, в тому числі і ОСОБА_1, протоколи про адміністративне правопорушення від 19.09.2018 року та протоколи про адміністративне затримання , також від 19.09.2018 року. В зазначених протоколах ОСОБА_1 особисто розписався, після того, як їх сам прочитав. Будь-яких заяв, скарг чи зауважень на вказані документи ОСОБА_1 зроблено не було .Він був присутній при складанні ОСОБА_5 № 1 від 20.09.2018 року, яким передано полковником ОСОБА_7 чотири голови великої рогатої худоби / бичків/ ОСОБА_6 , Акту № 4 від 20.09.2018 року, яким також було передано ОСОБА_6 дві автомашини ВАЗ 2114 АХ 7817СН та ГАЗель ВВ 4983 СА, для зберігання. Окрім того, він , разом із прапорщиком ОСОБА_4, склали ОСОБА_5 про виявлення від 19.09.2018 рок, двох автомашин , чотирьох голів ВРХ, які рухались із н.п. Розсипне в напрямку н.п. Білий Колодязь / РФ/. В звязку із тим, що ОСОБА_6, пояснив,що він погано пише, то ОСОБА_6 попросив ОСОБА_1, щоб останній написав за нього розписку від 20.09.2018 року, що ОСОБА_6 передано на зберігання дві автомашини та чотири голови ВРХ, що ОСОБА_6 ,будь-яких претензій до прикордонників, не має. Протоколи ОСОБА_6 прочитав особисто,окрім того вони йому були прочитані вголос.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 апеляційному суду пояснив, що він є інспектором прикордонної служби 2-ої категорії, 2-го відділення інспекторів прикордонної служби «Розсипне». 19.09.2018 року він виконував наказ на охорону державного кордону України, як старший прикордонного наряду разом із старшим сержантом ОСОБА_5. Близьно 20 ої години вони почули роботу двигуна машин з яру, потім підійшли з ОСОБА_5 до яру, з якого виїхали дві автомашини ВАЗ та ГАЗель, з вимкненими фарами, які рухались вздовж лінії державного кордону України , в сторону н.п. Білий Колодязь /РФ/, який знаходиться на суміжній території РФ. Він здійснив доповідь начальнику відділення інспекторів лейтенанту ОСОБА_3, який надав додаткове завдання рухатися із ОСОБА_5 в бік руху автомашин та перекрити їм дорогу з низу. Коли він та ОСОБА_5 почали підніматись в гору, побачили світло фар службової автомашини прикордонного наряду, в якому також знаходився ОСОБА_3 із водієм, сержантом прикордонної служби ОСОБА_8 Після чого вони почули свист, люди хлопнули дверцятами транспортних засобів, автомашини почали їхати в зворотньому напрямку, із вимкненими фарами, тобто намагались втекти, однак були зупинені прикордонниками. ОСОБА_3 особисто перевірив паспорти громадян України, ними виявились : ОСОБА_1, ОСОБА_6, Аніканов, Головко та Терещенко. ОСОБА_6 пояснив, що автомашини ВАЗ та ГАЗель, а також чотири голови ВРХ належать йому на праві власності. Всі були розгублені, налякані, не могли чітко пояснили ціль та мету свого перебування в 10 м. від ДКУ, дозволу на перебування в зазначеному місці у них не було, оскільки вони не звертались до прикордонної служби із відповідною заявою, а тому вони не мали права знаходитись та їхати із вантажем , поза пунктами пропуску , в бік РФ без дозволу прикордонників. Протокол про адміністративне правопорушення та всі документи на суд щодо вказаних осіб готував ОСОБА_3 Він також разом із останнім склав ОСОБА_5 виявлення від 19.09.2018 року

Допитаний , як свідок ОСОБА_5 , апеляційному суду пояснив, що 19.09.2018 р. він виконував наказ начальника ОСОБА_3 на охорону державного кордону України, в прикордонному наряді «Пост спостереження» в складі двох осіб, він та старший наряду прапорщик ОСОБА_4 Приблизно, об 20-00 годині, вони побачили , як вздовж державного кордону рухались, без світла дві автомашини, одна легкова марки ВАЗ, а інша вантажна ГАЗель, із с. Розсипне / Україна/ в напрямку н.п. Білий Колодязь / РФ/. Прапорщик ОСОБА_4 доповів ОСОБА_3, що є спроба незаконного перетину державного кордону України. ОСОБА_3 наказав перекрити дорогу, по якій рухались вказані автомашини, а сам він виїжджає на службовій автомашини, щоб затримати порушників. Він та ОСОБА_4 знаходились внизу в яру, по якому їхали автомашини, а останні вже бути на верху яру. Хвилин через 10 побачили світло фар та почули, як рухається автомашина ОСОБА_3 Потім почули, як наверху почали свистіти, кричати, завелась вантажна автомашина та почала рухатись без світла в їх сторону де вони перекривали дорогу. В автомашині ВАЗ їхали двоє чоловік, а в ГАЗЕлі троє, остання автомашина була завантажена чотирма головами ВРХ. ОСОБА_3 разом із ними перевірили паспорти громадян України, якими виявились ОСОБА_1 ,Головко, ОСОБА_6, Терещенко та Аніканов. ОСОБА_6 пояснив, що автомашини та ВРХ належать йому на праві власності. Після чого, ОСОБА_2 забрав всіх пять громадян до відділу. Де складав відповідні протоколи та матеріали, які передані до суду. Будь-якого дозволу у вказаних громадян на перебування в 10 м. від державного кордону та рух на автомашинах із ВРХ , поза межами офіційних пунктів пропуску - не було. Вони були налякані, збентежені, не могли чітко пояснити ціль свого перебування в безпосередній близькості від ДКУ.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції адміністративну справу розглянуто у відповідності до вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП.

Постанова суду відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП.

При розгляді справи суд правильно оцінив докази, що містяться в матеріалах справи і обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії СхРУ № 429275 від 19.09.2018 року, протоколом про адміністративне затримання від 19 вересня 2018 року, рапортом від 19.09.2018 р. т.в.о. начальника відділення інспекторів прикордонної служби «Розсипне» (тип В) лейтенанта ОСОБА_3, схемою місцевості району затримання порушників державного кордону від 19 вересня 2018 року., із якої вбачається, що автомашини дійсно їхали вздовж державного кордону України, в безпосередній близькості від нього в бік РФ та були зупинені в десяти метрах від лінії Державного кордону.

Окрім того, допитані за ініціативою апеляційного суду в якості свідків працівники прикордонної служби ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які були очевидцями факту правопорушення, дали стабільні, детальні та конкретні пояснення, які узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, в тому числі із поясненнями ОСОБА_3, а тому, не довіряти їм або ставити під сумнів, не має підстав.

Доводи ОСОБА_1 , зазначені в апеляційній скарзі, щодо відсутності доказів на підтвердження спроби ОСОБА_1 перетнути державний кордон України, спростовуються доказами по справі, апеляційний суд розцінює їх, як спробу уникнути адміністративної відповідальності за вчинений адміністративний проступок.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, оскільки він не намагався незаконно перетнути Державний кордон, спростовується діями ОСОБА_10 та осіб, разом із якими він на легковій машині «ВАЗ» та на вантажній автомашині «Газель», в темну пору доби, із вимкненими фарами, в загрозливому напрямку, без відповідного дозволу прикордонної служби, рухався вздовж ліні державного кордону в напрямку населеного пункту Білий Колодязь, РФ, поза пункту пропуску, а автомашина, почувши роботу двигуна службової прикордонної автомашини, намагалась розвернутись та їхати в зворотньому напрямку.

Судом першої інстанції не допущено істотних порушень вимог КУпАП, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вважаю, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

При накладенні стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, суд в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність та обґрунтовано наклав стягнення у виді штрафу з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

За таких обставин, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Троїцького районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року залишити без задоволення.

Постанову Троїцького районного суду Луганської області від 30 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 204-1 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови негайно направити ОСОБА_1 та його представнику адвокату ОСОБА_2

Суддя Луганського апеляційного суду Ю.М. Савич