Справа № 461/5836/18 Головуючий у 1 інстанції - Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/811/178/18 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

представника Львівської митниці ДФС - Квика В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України за апеляційною скаргою Львівської митниці ДФС на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 04 жовтня 2018 року провадження в справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України закрито у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 3823/20900/18 від 26.06.2018 транспортний засіб марки «Mercedes-Benz А140» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN:НОМЕР_2, 2000 року випуску, з бензиновим двигуном об'ємом 1397 см.куб., з ключем запалення до нього - повернуто ОСОБА_1

Згідно з протоколом про порушення митних правил 20 червня 2018 року близько 01 год. 40 хв. в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС з Республіки Польща до України смугою руху «зелений коридор» в'їхав автомобіль марки «Mercedes-Benz А140» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 До митного оформлення ОСОБА_1 подала: паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3, виданий 26.11.2015, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, щодо транспортного засобу марки «Mercedes-Benz А140» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN:НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію т/з на території Республіки Польща серії НОМЕР_4, згідно з яким власником автомобіля є ОСОБА_5, адреса: АДРЕСА_1, а також надала PELNOMOCNICTWO від 18.06.2018 №2578, посвідчену нотаріусом ОСОБА_6, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, як документ, що дає право на користування вищезгаданим автомобілем громадянці України ОСОБА_1 Під час здійснення митних формальностей відносно ОСОБА_1 та транспортного засобу марки «Mercedes-Benz А140» реєстраційний номер НОМЕР_1, VIN:НОМЕР_2, виникла підозра щодо достовірності поданих ОСОБА_1 документів на право користування автомобілем, а саме: PELNOMOCNICTWO від 18.06.2018 №2578, посвідчену нотаріусом ОСОБА_6. У зв'язку з цим було прийнято рішення щодо проведення перевірки автентичності документу. Зокрема, 20.06.2018 за вих. № 11693/10/13-70-20/38 Львівською митницею ДФС було скеровано запит до нотаріальної канцелярії ОСОБА_6 в м. Srem, Республіка Польща, з проханням надання інформації, чи видала згадана вище нотаріальна канцелярія ОСОБА_1 PELNOMOCNICTWO від 18.06.2018 №2578. 26.06.2018 Львівською митницею ДФС за вхідним №579/10/13-70-20 було отримано відповідь на даний лист, відповідно до якої нотаріус ОСОБА_6 повідомила, що не посвідчувала підписів на надісланому їй дорученні.

На постанову судді представник Львівської митниці ДФС Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та винести нову, якою ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483МК України, та накласти на неї стягнення, передбачене даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: висновок суду є помилковим та необґрунтованим, а постанова незаконною. Зазначені в постанові суду доводи про сумнівність документа-листа нотаріальної контори ОСОБА_6 від 18.06.2018 є необґрунтованими. Наявна в матеріалах справи відповідь нотаріальної канцелярії отримана Львівською митницею ДФС законним шляхом, містить у собі усі необхідні дані, відомості, що мають значення для справи, офіційно надіслана електронним способом, її переклад зроблений згідно з вимогами чинного законодавства відповідно до ст. 503 МК України. Судом безпідставно не враховані докази у справі, а саме відповідь нотаріальної контори ОСОБА_6 від 26.06.2018, згідно з якої дане доручення не укладалось нотаріальною канцелярією.

Заслухавши представника митниці Квика В.М. на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 щодо законності судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Органом митниці дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 483 МК України як переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Своє рішення суддя мотивував тим, що не здобуто доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у вину органом митниці; працівниками митниці не встановлено особу довірителя, не допитано його щодо надання доручення ОСОБА_1 та справжність її підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіки Польща, не встановлено у діях ОСОБА_1 наявності вини у формі умислу.

Згідно з ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема, з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 03.06.2005 (із змінами, внесеними згідно із постановою Пленуму ВСУ №8 від 30.05.2008), не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, характеризується прямим умислом, тобто особа, яка його вчинила, усвідомлювала обставини і характер незаконного переміщення нею товарів через митний кордон України, та бажала перемістити їх через митний кордон України з порушенням установленого порядку.

У матеріалах справи міститься PELNOMOCNICTWO, посвідчене нотаріусом ОСОБА_6, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, як документ, що дає право на користування ОСОБА_1 автомобілем-причепом з реєстраційним номером НОМЕР_1 марки Mercedes-Benz модель А140.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що вона за оголошенням знайшла автомобіль, домовилася про зустріч. У першій половині дня зустрілася з чоловіком і жінкою. Чоловік сказав дати дані паспортів, а в другій половині дня привіз їй доручення. Вона оплатила за автомобіль і поїхала в Україну. В нотаріуса під час оформлення доручення вона не була. У неї не було сумнівів у правдивості доручення. Про те, що воно може бути підробленим, вона не знала. Умислу на подання митниці неправдивих документів у неї не було.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 не мала умислу на переміщення через митний кордон України транспортного засобу з приховуванням від митного контролю шляхом подачі підробленого документа.

У справі відсутні будь-які дані про встановлення компетентними органами Республіки Польщі чи України факту підробки PELNOMOCNICTWO.

Електронний лист від 25 червня 2018 року, в якому зазначено, що нотаріус ОСОБА_6 повідомила, що не виконувала нотаріальної дії засвідчення підписів на вказаних довіреностях, не є достатнім доказом підробки документа.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обгрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги про помилковість та необґрунтованість висновку суду першої інстанції, невідповідність обставинам справи твердження суду про те, що не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться їй у вину, є безпідставними та необгрунтованими.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 04 жовтня 2018 року в справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 483 МК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк