Справа №592/2892/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Корольова Г.Ю.
Номер провадження 33/788/380/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 121 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 14 червня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 121 ч. 4 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 14 червня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортними засобами на строк 3 місяці, за таких обставин.

20 березня 2018 року, о 19 год. 05 хв., ОСОБА_3 в темну пору доби в с. Верхня Сироватка, Сумського р - ну, Сумської обл., керував транспортним засобом без включених габаритних вогнів та освітлення номерного знаку, у зв'язку з технічною несправністю засобів освітлення.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 подав заяву про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду та апеляційну скаргу на постанову суду.

ОСОБА_3, прохаючи поновити йому строк на апеляційне оскарження вказує, що суд розглянув справу без його участі, судову повістку він не отримував, а копію постанови він отримав лише 25 липня 2018 року. Таким чином, на переконання ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

Мотивуючи свої апеляційні вимоги щодо незаконності постанови суду, ОСОБА_3 вказує, що працівники поліції 20 березня 2018 року за одне і те саме порушення Правил дорожнього руху України, а саме п. п. 31.6 (б) і 2.9 (в), склали відносно нього два протоколи про адміністративне правопорушення. Протокол серії БД № 096915, о 18 год. 45 хв. у с. Климентове, Охтирського району, Сумської області, а протокол серії БД № 388841, о 19 год. 05 хв. у с. Верхня Сироватка, Сумського району, Сумської області, тобто з різницею в часі 20 хвилин.

На думку ОСОБА_3 суд, розглянувши два протоколи про одне і теж саме правопорушення грубо порушив ст. 61 ч. 1 Конституції України, та двічі притягнув його до відповідальності за одне й те саме правопорушення.

Також ОСОБА_3 вважає, що дане правопорушення є триваючим і він не міг усунути технічну несправність по дорозі у м. Суми, а тому йому прийшлось їхати без габаритних вогнів після того, як його зупинили працівники поліції у с. Климентове.

Крім цього, ОСОБА_3, на підставі ст. 288 КУпАП, просить звільнити його від сплати судового збору, і звертає увагу, що в постанові суду не правильно зазначено його ім'я по батькові, а тому фактично постанова його не стосується.

Таким чином, ОСОБА_3 наголошує на тому, що постанова судді, від 14 червня 2018 року, є незаконною і підлягає скасуванню у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та думку захисника ОСОБА_4 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити, а подана апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 належним чином не був сповіщений про час та місце розгляду справи, яке відбулось 14 червня 2018 року, в судовому засіданні участі не приймав, та не був присутній під час проголошення відносно нього постанови.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 копію постанови судді, від 14 червня 2018 року, про застосування відносно нього адміністративного стягнення отримав 25 липня 2018 року, тобто після встановленого ст. 294 КУпАП 10 - ти денного терміну на оскарження постанови, то суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_3 пропустив вказаний строк з поважних причин, у зв'язку з чим цей строк підлягає поновленню.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 4 КУпАП. Цей висновок підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, з матеріалів справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 20 березня 2018 року, о 19 год. 05 хв., в темну пору доби в с. Верхня Сироватка Сумського р - ну, Сумської обл. керував транспортним засобом без включених габаритних вогнів та освітлення номерного знаку, у зв'язку з технічною несправністю засобів освітлення.

Протокол про адміністративне правопорушення, що складений відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_3 у порушенні ним п. п. 31.6 (б); 2.9 (в) Правил дорожнього руху України є повністю доведеною і підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 388841, від 20 березня 2018 року, в якому ОСОБА_3 власноручно зазначив, що не встиг виправити технічну несправність та рухався без включених габаритних вогнів.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що працівники поліції 20 березня 2018 року за одне і те саме порушення Правил дорожнього руху України, а саме за п. п. 31.6 (б) і 2.9 (в), склали два протоколи про адміністративне правопорушення, у зв'язку з чим він двічі був притягнутий до адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення, а також, що дане правопорушення є триваючим, то суд апеляційної інстанції відноситься до них критично у зв'язку з наступним.

Так, відповідно до п. п. 31.6 (б) і 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, забороняється керувати транспортним засобом, без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості). Також забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 березня 2018 року, о 18 год. 45 хв. у с. Климентове Охтирського району Сумської області ОСОБА_3 порушив вищевказані Правил дорожнього руху України у зв'язку з чим відносно нього працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч. 4 КУпАП, оскільки він раніше протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 1 - 3 КУпАП.

З моменту виявлення правопорушення, яке вчинив ОСОБА_3 у с. Климентове, є закінченим. Не дивлячись на це, достовірно знаючи, що керований ОСОБА_3 транспортний засіб має несправності габаритного освітлення, став продовжувати керування цим транспортним засобом, тим самим порушуючи вимоги п. п. 31.6 (б) і 2.9 (в) Правил дорожнього руху України.

Таким чином, з огляду на встановлені суддею суду першої інстанції вказані обставини, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч. 4 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апелянта про те що, у постанові суду, у відомостях про особу не вірно зазначено його ім'я та по батькові, то суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку суд допустив описку при складанні тексту постанови, що не спростовує висновків суду про доведеність вини ОСОБА_3 і не є підставою для скасування постанови.

В той же час суд апеляційної інстанції вважає, що вчинене ОСОБА_3 правопорушення не становить значної суспільної небезпеки вчиненого, приймаючи до уваги наступне.

Як встановлено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3 20 березня 2018 року, в проміжок часу в 20 хвилин, керуючи автомобілем, двічі порушив вимоги п. п. 31.6 (б) і 2.9 (в) Правил дорожнього руху України, у зв'язку з чим відносно нього було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч. 4 КУпАП, за одним із яких ОСОБА_3 постановою Ковпаківського районного суду м. Суми, від 5 квітня 2018 року, був підданий до адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 діб яке ОСОБА_3 відбув.

Враховуючи такі обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що на ОСОБА_3 фактично за вчинене ним адміністративне правопорушення вже накладено адміністративне стягнення, яке за своїм видом є найсуворішим, що передбачене санкцією ст. 121 ч. 4 КУпАП, а тому повторне накладення такого стягнення, як позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів за таке ж саме правопорушення, яке ОСОБА_3 вчинив, не вживши належних заходів для усунення технічних несправностей свого автомобіля, є явно несправедливим.

Згідно положень статті 22 КУпАП, малозначне правопорушення - це таке правопорушення яке не спричинило або не могло спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Відповідно до цієї норми, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вищенаведена сукупність фактів та обставин вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, мотиви його вчинення, а також сукупність пом'якшуючих відповідальність обставин та даних про особу винного, враховуючи, що від дій ОСОБА_3 тяжких наслідків не настало, а тому, за такої сукупності обставин, вбачається достатньо підстав для звільнення останнього від адміністративної відповідальності, на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення.

Крім цього, відповідно до ст. 40 - 1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою на яку накладено таке стягнення.

Беручи до уваги той факт, що ОСОБА_3 звільняється від адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 4 КупАП, у зв'язку з малозначністю вчиненого ним правопорушення, то його необхідно звільнити від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 22; 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського районного суду м. Суми, від 14 червня 2018 року, відносно ОСОБА_3, про застосування адміністративного стягнення за ст. 121 ч. 4 КУпАП України у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 3 місяці, змінити.

На підставі ст. 22 КУпАП, ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ст. 121 ч. 4 КУпАП, звільнити у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Ухвала є остаточною і оскарженню у касаційному не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.