Справа № 282/889/18
Провадження № 3/282/403/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року смт.Любар

Суддя Любарського районного суду Житомирської області Вальчук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Любарського районного суду Житомирської області Вальчука В.В. знаходиться вищевказана справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

17 липня 2018 року суддя Вальчук В.В. заявив самовідвід по розгляду даної справи мотивуючи це тим, що він та захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 перебувають у дружніх відносинах та являються кумами, що може призвести до винекнення конфлікту інтересів та можуть викликати сумнів щодо обєктивності та неупередженості судді в розгляді справи та в результатах такого розгляду.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив вищевказану інформацію та вважав, що заява про самовідвід підлягає до задоволення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення самовідводу.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.246 КУпАП України, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід (самовідвід) судді і відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід) та порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід) по справам про адміністративні правопорушення.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обовязковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно зі ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Рада суддів України пунктом 4 рішенням № 34 від 08 червня 2017 року розяснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права.

З метою дотримання закону, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою реалізації гарантованих чинним законодавством прав особи вважаю, що у даному випадку необхідно застосовувати за аналогією чинні процесуальні норми, що регламентують подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві, зокрема норми ст.81 КПК України, за змістом частини 1 ст.81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, а оскільки суддя Вальчук В.В. заявив самовідвід то ч.2 ст.81 КПК України вказує на те, що усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження суд, який його здійснює.

Крім того, слід зазначити, що в Любарському районному судді Житомирської області на даний час правосуддя здійснює один суддя Вальчук В.В., так як суддя Гуцал П.І. з 18.10.2017 року перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому утворити інший склад суду для розгляду даної справи неможливо, тому в даному випадку також необхідно застосовувати за аналогією чинні процесуальні норми, що регламентують подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві, зокрема норми п.2 ч.1 ст.34 КПК України де зазначено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.

Виходячи з того, що суддя Вальчук В.В. обґрунтовано заявив самовідвід, останній підлягає задоволенню з метою не обґрунтованих його звинувачень у зацікавленості у розгляді цієї справи.

Керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.2, 7, 246 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Вальчука В.В. задовольнити та матеріали справи про адміністративне правопорушення, порушеної відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передати до канцелярії Любарського районного суду Житомирської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Вальчук В. В.