Справа № 330/1119/18
Провадження № 3/211/1719/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 жовтня 2018 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

встановив:

До Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 20.09.2018 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.06.2018 року серії ІІ № 0001729, 15 червня 2018 року о 11.00 год. в с. Лиманське Якимівського району Запорізької області при перевірці водія транспортного засобу, відповідно до посвідчення водія ВХТ 669440, ОСОБА_2, який надавав послугу з перевезення пасажирів автобусом, державний номер НОМЕР_1, виявлено порушення: здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання, а також без одержання ліцензії на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, передбачених п. 24 ч. 1 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно положень ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через 3 місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Оскільки вищезазначене правопорушення, передбачене статтею 164 ч. 1 КУпАП не є триваючим, правопорушення вчинене в 15.06.2018 року, тому з моменту вчинення адміністративного правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, суд вважає за необхідне провадження по справі у відношенні ОСОБА_2 закрити без встановлення вини в його діях.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 38 ч.3, 247 ч.1 п. 7 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 164 ч. 1 КпАП України закрити, у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_1