Справа№ 484/2797/18
Провадження № 3/484/986/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Шикері І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Туркалової І.В.,

прокурорів Шевченко О.В., Мельничука В.О.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, громадянку України, одружену, яка не має на утриманні неповнолітніх дітей, працює на посаді директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості, зареєстровану та проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2018 року до суду після дооформлення, проведеного на виконання постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.06.2018 року, надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається з наданих матеріалів, 15.06.2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол № 117 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією. В протоколі зазначено, що даний протокол складено відносно ОСОБА_1 у звязку з невиконанням нею вимог, передбачених абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, у протоколі № 117 про адміністративне правопорушення зазначено:

04.07.2016 року розпорядженням № 35-рк Первомайської районної державної адміністрації в Миколаївській області ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника загального відділу апарату Первомайської районної державної адміністрації та присвоєно 5 ранг державного службовця.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 є державним службовцем та відноситься до категорії «Б» посад державної служби.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи начальником загального відділу апарату Первомайської районної державної адміністрації, відповідно до підп. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом на якого поширюється дія вказаного Закону.

04 та 17 травня 2016 року ОСОБА_1 була ознайомлена з вимогами Законів України «Про запобігання корупції» та «Про державну службу», що підтверджується її підписами на відповідних ознайомчих листах в матеріалах адміністративної справи.

В подальшому 23.11.2016 розпорядженням 55-рк Первомайської районної державної адміністрації ОСОБА_1 звільнилась з вказаної посади.

Згідно абз. 1 п. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в підп. «В» п. 2 ст. З цього ж Закону (підпункт В - державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування), які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданою декларацією.

Відповідно до п. 1 Розділу «Загальні питання» Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого 11.06.2016 року Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3, декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Згідно наданих документів Первомайської районною державною адміністрацією на письмовий запит отримана копія власноручної заяви ОСОБА_1 від 23.11.2016 року, де остання просить звільнити себе з посади, що визначає її звільнення не з ініціативи Первомайської районної державної адміністрації.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 зобовязана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням не пізніше дня припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 23.11.2016 року.

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 13.12.2016 року о 08:51 год. була подана декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.

В подальшому 15.06.2018 року о 11:04 год. зроблено скріншот сторінки веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.

Таким чином, оперуповноважений Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3 приходить до висновку про те, що 13.12.2016 року ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перед звільненням.

Дата виявлення правопорушення зазначена як 15.06.2018 року. Місце вчинення правопорушення: Первомайська районна державна адміністрація.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у зазначеному не визнала, пояснивши, що дійсно подала декларацію 13.12.2016 року, але умислу на порушення строків подання декларації не мала, оскільки їй було розяснено посадовою особою відділу кадрів Миколаївської облдержадміністрації про те, що вона має подати цю декларацію протягом 20 днів з моменту звільнення, що вона і зробила. Також пояснила, що другий примірник протоколу № 117 від 15.06.2018 року вона отримувала лише один раз, 15.06.2018 року, про дооформлення цього протоколу їй нічого не було відомо та з дооформленим протоколом її не знайомили, копію не вручали.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а саме зокрема посилався на відсутність умислу та недопустимість доказів. Так, зокрема пояснив, що ОСОБА_1 не мала умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, тобто вона не бажала порушувати Закон, про що свідчить той факт, що 13.12.2016 року електронна декларація була подана. Крім того пояснив, що надані суду докази є недопустимими, оскільки перевірка своєчасності подання декларації здійснена не уповноваженим субєктом, а саме не НАЗК, як це передбачено приписами п. 8 ч.1 ст. 11 ЗУ «Про запобігання корупції» та підп. 1 п.1 розділу ІІ «Порядок проведення контролю декларацій». Посадові особи ДЗЕ НП України, відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядку, вправі скласти протокол про адміністративне правопорушення виключно у випадку встановлення факту неподання декларації субєктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів. Але усі обовязкові дії по проведенню перевірки вправі здійснювати тільки НАЗК. Крім того, другий примірник протоколу № 117, який вручений ОСОБА_1 15.06.2018 року, має істотні відмінності від того протоколу № 117, який розглядається, а саме в тексті протоколу, який вручено ОСОБА_1, дата огляду веб-сайту зазначена як 13.12.2018 року, а в тексті протоколу, що розглядається, ця ж дата зазначена як 13.12.2016 року, що й було підставою для повернення даного протоколу для дооформлення. Неознайомлення ОСОБА_1 з виправленим протоколом та невручення їй його копії є грубим порушенням її права на захист, а тому цей протокол є недопустимим доказом.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Ані з матеріалів справи, ані з пояснень ОСОБА_1 не вбачається поважність причин несвоєчасного подання декларації. Також вважає, що докази у справі зібрані уповноваженою особою відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію», а тому є належними та допустимими. У звязку з цим, просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї стягнення у виді штрафу.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у провадженні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: 1) обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Конструктивною ознакою є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається; 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції; 3) суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Обґрунтованими, на думку суду є твердження захисника про те, що в ДЗЕ НП відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України та інше.

Слід зазначити, що згідно п.1 та п.4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон).

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку. Якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування несвоєчасно подав декларацію, Національне агентство направляє такому субєкту лист з проханням надати пояснення щодо причин несвоєчасного подання декларації. За наявності ознак адміністративного правопорушення уповноважена особа Національного агентства складає протокол про адміністративне правопорушення у встановленому законодавством порядку, який за рішенням Національного агентства направляється до суду.

Департамент захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки декларацій. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або несвоєчасності подання декларації, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Крім того, протокол № 117 від 15.06.2018 року, який розглядається і є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, складений з істотними порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а саме цей протокол, будучи зміненим в тексті під час дооформлення, в його новій редакції не надавався для ознайомлення та не підписувався особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є істотним порушенням права особи на захист і є безумовною підставою для визнання даного доказу недопустимим.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів ОСОБА_1 та її захисника стосовно того, що досудова перевірка по справі проведена неуповноваженим органом, з істотними порушеннями законодавства, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі та є підставою для закриття провадження по справі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 245, 247 п.1, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити в звязку з відсутністю в діянні останньої складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області в порядку, передбаченому ст.294 КУпАП.

Суддя: І.А. Шикеря