Справа № 347/256/18
Провадження № 33/779/332/2018
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_1, не працює, українець, громадянин України, -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 08.02.2018 року о 21 год.20 хв. по вул. Чорновола, керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, чим порушив вимог п. 2.9 ПДР України, за, що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що висновок суду про його винуватість у вчиненому правопорушенні ґрунтується тільки на основі протоколу про адмінправопорушення. Однак такий протокол не містить дійсних обставин справи. Так, жодних алкогольних напоїв перед тим як керувати транспортним засобом він не вживав. Та обставина, що в протоколі зазначено про нібито вживання ним пива, та керування автомобілем після того, була написана ним під страхом того, що працівники поліції заберуть його транспортний засіб на штраф майданчик.

Також апелянт вказує, на те, що свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначені в протоколі не було. Вказаний факт можуть підтвердити свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які перебували разом з ним в транспортному засобі в якості пасажирів. Одночасно апелянт вказує, що жодних пояснень свідків які зазначені в протоколі, не додано.

Крім того, апелянт заперечує результати тесту проведеного за допомогою приладу Драгер, вказує, що такі є неправдивими та не належать йому, а відтак не можуть братися судом до уваги. Він має конфлікт з працівниками поліції, а тому останні його незаконно переслідують і безпідставно притягують до адміністративної відповідальності.

Також, ОСОБА_2 вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки розгляд справи проводився без його участі, а копію постанови він отримав тільки 15.06.2018 року. З цих підстав, строк на апеляційне оскарження постанови просив поновити, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, а апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

У відповідності до ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанову суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Обставини викладені апелянтом щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови сумніву у суду не викликають. Оскільки розгляд справи проводився судом без участі, особи, яка притягається до адмінвідповідальності, і копію такої він отримав тільки 15.06.2018 року. За таких обставин строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається, з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 095194 від 108.02.2018 року, в порушення ОСОБА_2 ставляться вимоги п.2.9 ПДР України. Статтею 283 КУпАП встановлено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, постановляючи постанову, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, не навів жодних об'єктивних та дійсних обставин справи, що не доводить вини водія ОСОБА_2

Постановляючи постанову, суд першої інстанції обмежився тільки даними, що містяться в протоколі про адмінправопорушення, та розглянув справу без участі, особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

За таких грубих порушень закону судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому підлягає до скасування.

Апеляційний суд, переглядаючи справу відновив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, заслухав її пояснення та перевірив доводи апеляційної скарги. При цьому, було підтверджено факт керування останнім в стані сп'яніння.

В силу ст. 294 КУпАП апеляційний суд скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову повинен керуватися правилами накладення стягнення, в тому числі і правилами перебігу строку накладення стягнення.

Як випливає з матеріалів справи, правопорушення ОСОБА_2 вчинив 08.02.2018 року, а тому апеляційний суд в силу ст.38 КУпАП та п.7 ст. 247 КУпАП зобов'язаний закрити провадження, оскільки на момент розгляду минув трьохмісячний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2018 року відносно ОСОБА_2 - скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк