П О С Т А Н О В А

Справа № 126/2294/18

Провадження № 3/126/1549/2018

"26" грудня 2018 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Хмель Р. В.

із секретарем Дончик О.А.

за участі особи стосовно якої вирішується питання про можливість притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника адвоката ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя Флорино, Чкалова 122, за ст. 173 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №153049 від 12.10.2018 року, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 24.08.2018 року близько 15-20 год. в м. Бершадь по вул. Героїв України біля Бершадської РДА під час проведення святкового параду з нагоди святкування річниці Дня незалежності України, жбурнув яйцем у гр. ОСОБА_3, чим порушив громадський порядок та спокій громадян, а також провокував ОСОБА_3 до бійки.

Судом критично оцінено вимогу ОСОБА_1 щодо відкладення розгляду справи у звязку з неявкою його адвоката ОСОБА_4, оскільки останнім було надано суду через засоби електронної пошти скановану копію лікарняного листа, в якому вказано про можливість виходу на роботу 21.11.2018 року, що вказує на необгрунтовність його неявки в судове засідання на 22.11.2018 року. Крім того, судом з метою дотримання права ОСОБА_1 на захист, було надано адвоката послуги якого оплачується за рахунок держави. Призначений адвокат був присутній в судовому засіданні, ознайомлювався з матеріалами справи та надавав підзахисному правничу допомогу.

Одним з аспектів права на суд є право доступу до суду (див. Golder v. the United Kingdom, рішення від 21 лютого 1975 року, серія А, N 18, с. 18, параграф 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. v. France рішення від 29 липня 1998 року, Reports of Judgment and Decisions 1998-V, с. 1867, параграф 37).

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що вину в інкримінованому правопорушенні не визнає, оскільки у вказаний в протоколі час та місце він не вчиняв хуліганських дій, а жбурнув у заступника голови Бершадської районної ради ОСОБА_3 яйцем з метою вираження своєї громадянської позиції. Так, діяльність очільників району не відповідає громадським інтересам та патріотичним поглядам громадян. Крім того, просив долучити до матеріалів публікацію начальника Бершадського ВП, від жовтня 2018 року, в якій вказано про відсутність випадків порушення громадського порядку під час масових заходів у м. Бершадь.

Захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно 24.08.2018 року під час святкування Дня незалежності України на центральній площі м. Бершадь, ОСОБА_1 жбурнув у нього яйцем. Крім того вказав, що інших дій останній не вчиняв та не намагався затіяти бійку.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали суду ідентичні пояснення та вказали, що дійсно 24.08.2018 року на центральній площі м. Бершадь ОСОБА_1 жбурнув в ОСОБА_3 предметом, схожим на куряче яйце Дані дії він обгрунтував вираженням політичних поглядів.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд встановив, що ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків.

Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих.

Якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП).

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею ст.280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статі 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом'якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст. 252 КУпАП, шляхом всебічного, повного і об'єктивного їх дослідження як окрема, так і в сукупності з іншими обставинами.

Суди мають також з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1, потерпілого та свідків в сукупності з іншими, наданими суду доказами, суд вважає, що покази свідків є логічними та послідовними, а також повністю співпадають із відеоматеріалом, наданим суду на СД -носієві, з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_1 24.08.2018 року під час святкування на площі в м. Бершадь річниці незалежності України, жбурнув яйцем в ОСОБА_3 Однак не підтверджено дій ОСОБА_1, спрямованих на намагання затіяти бійку.

Дії розцінені судом, як такі, що підпадають під кваліфікацію за ст. 173 КУпАП. Так, об'єктивна сторона даного правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов'язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв'язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав'язати свою волю, а точніше свавілля.

Конкретні прояви цього правопорушення надзвичайно різноманітні. Таке розмаїття законодавець визначив терміном «інші подібні дії», до яких необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів'я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» від 22.09.2005 p. № 2899-IV).

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Ураховуючи поведінку ОСОБА_1 в судовому засіданні та його ставлення до вищеописаних дій, суд вважає, що дії, вчинені даною особою містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та не можуть бути розцінені, як прояв політичних та громадських поглядів, оскільки виходять за межі загальноприйнятих норм поведінки в суспільстві та вчинені без урахування морального ставлення інших членів громади, присутніх на святкуванні. Так ОСОБА_1 в момент вчинення адміністративного правопорушення усвідомлював протиправність своїх дій, а вираження ним своїх політичних поглядів розцінено як реалізацію власних - індивідуальних потреб шляхом ігнорування гідності інших людей.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, ГР № 2153049, складеного 12.10.2018 року, дослідженим відеоматеріалом, поясненнями свідків в судовому засіданні та письмовими показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Суд не приймає до уваги наданий ОСОБА_1 матеріал, опублікований начальником Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області в ЗМІ, оскільки висвітлена у ньому інформація не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 та обставини вчиненого правопорушення.

Дані дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 173 КУпАП, як дрібне хуліганство, тобто образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Оскільки його дії порушили громадський порядок, так як виходять за рамки поняття поваги до інших людей.

Обставин, які б обтяжували чи пом'якшували відповідальність ОСОБА_1, судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 33-35, 173, 283-285, 289, 290 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Провадження у даній справі закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області на протязі 10 днів з дня її винесення в порядку визначеному Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Р. В. Хмель