КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/528/2018 Постанова винесена суддею Усатовою І.А.
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю: представника Київської міської митниці ДФС Панькіна Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві справу про порушення митних правил стосовно

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ростов-на-Дону, працює на посаді заступника виконавчого директора - начальника оперативного відділу ТОВ «Елін Лтд» (код ЄДРПОУ - 19364905), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

за апеляційною скаргою представника Київської міської митниці ДФС

Панькіна Д.В. на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в:

Згідно з даними протоколу про порушення митних правил № 1142/10000/17 від 20 грудня 2017 року, 14 грудня 2017 року в зоні митного контролю сектору митного оформлення міжнародних експрес-відправлень (Елін - FedEx) митного поста "Спеціалізований" Київської міської митниці ДФС на території ЦСС ТОВ Фірма «Елін ЛТД» (м. Київ, вул. проїзд Військовий, 1) відповідно до положень статті 236 МК України ОСОБА_3, який є заступником виконавчого директора - начальником оперативного відділу експрес-перевізника ТОВ Фірма «Елін ЛТД» здійснено декларування товару «дитячі іграшки» шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення за межі митної території України у міжнародному експрес-відправленні (далі - МЕВ) документів: реєстру МЕВ, що відправляються приватними особами від 14.12.2017 № 438, засвідченого підписом ОСОБА_3 і печаткою ТОВ Фірма «Елін ЛТД», міжнародного транспортного документу від 13.12.2017 № 68, комерційного інвойсу від 13.12.2017 без номеру, заяви ОСОБА_5 без зазначення дати та номеру, ксерокопії паспорту (серія НОМЕР_1).

На підставі статті 320 МК України проведено вибірковий митний огляд заявленого до митного оформлення товару у МЕВ за міжнародним транспортним документом від 13.12.2017 № 68, за результатами якого виявлено не задекларований товар - цигарки у кількості 200 пачок торговельної марки Marlboro.

Відповідно до пункту 30 частини 1 статті 4 МК України міжнародний транспортний документ, це номерний товаросупровідний документ, який є договором на перевезення кожного окремого міжнародного експрес-відправлення.

Згідно з положеннями ст. 236 МК України декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних експрес-відправленнях, здійснюються експрес-перевізником чи декларантом або уповноваженою особою.

Крім того, відповідно до пункту 3 розділу VІІ Інструкції з організації митного контролю та митного оформлення міжнародних експрес-відправлень, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України, затвердженої наказом Держмитслужби України від 03.09.2007 № 728, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21.09.2007 за № 1081/14348, домашній (міжнародний) транспортний документ є договором між експрес-перевізником і громадянином про перевезення МЕВ та є підставою для декларування експрес-перевізником предметів громадянина, якщо він містить положення про таке доручення, а також підпис громадянина.

Також під час проведення митного контролю документів, наданих ОСОБА_3, звернуто увагу, що відомості про кількість місць, вагу, найменування товару (його опис) та вартість товару, які містяться у графі 3 міжнародного транспортного документу від 13.12.2017 № 68 заповнені кульковою ручкою синього кольору. Проте інші відомості зазначені у вказаному документі виконані шляхом самокопіювання під час заповнення першого аркушу документу. Зазначене може свідчити про внесення відомостей про кількість місць, вагу, найменування товару (його опис) та вартість товару у пред'явленому для митного контролю екземплярі накладної вже після підписання її відправником зазначеного міжнародного транспортного документу, що підтверджується його підписом, також виконаним шляхом самокопіювання.

Враховуючи, що громадянином ОСОБА_5, який є відправником зазначеного МЕВ не здійснювалось декларування товарів у МЕВ особисто органу доходів і зборів, а також ним не було визначено особу уповноважену на декларування, декларування здійснювалось експрес-перевізником у зоні митного контролю Центральної сортувальної станції ТОВ Фірма «Елін ЛТД» в особі заступника виконавчого директора - начальника оперативного відділу ОСОБА_3 шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів за межі митної території України у МЕВ міжнародного транспортного документу від 13.12.2017 № 68, «Реєстру МЕВ, що відправляються приватними особами від 14.12.2017 № 438, засвідченого його підписом та печаткою ТОВ Фірма «Елін ЛТД», та інших документів.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 266 МК України особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі саме обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до довідки, виданої генеральним директором ТОВ Фірма «Елін ЛТД» від 18.12.2017 № 153, ОСОБА_3 обіймає посаду заступника виконавчого директора - начальника оперативного відділу ТОВ Фірма «Елін ЛТД».

За вказаних обставин, як зазначено в протоколі, ОСОБА_3 вчинено дії на переміщення цигарок у кількості 200 пачок торгівельної марки Marlboro через митний кордон України на підставі міжнародного транспортного документу від 13.12.2017 № 68, реєстру МЕВ, що відправляються приватними особами від 14.12.2017 № 438, який містить неправдиві відомості щодо найменування та кількості товару, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості стосовно найменування та кількості товару.

Крім того, своїми діями ОСОБА_3 порушив порядок переміщення товарів відповідно до положень п. 2 та п. 6 частини 1 статті 235 МКУ, а саме: вчинив дії на переміщення товарів у МЕВ, заборонених до такого переміщення.

Відповідно додатку до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII до 24 групи товарів належить тютюн і промислові замінники тютюну, який не відноситься до продуктів харчування.

Отже, дії ОСОБА_3, як указано в протоколі, мають ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 473, ч. 1 ст. 483 МК України.

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 473, ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а предмети правопорушення повернуті володільцеві.

Свої рішення суддя місцевого суду обґрунтував тим, що за відсутності в матеріалах справи достатніх доказів того, що пересилання у МЕВ товарів, заборонених до такого пересилання та подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, здійснювалося саме ОСОБА_3 як виконавчим директором - начальником оперативного відділу ТОВ Фірма «Елін ЛТД», а також з огляду на положення ч. 2 ст. 460 МК України та зміст правопорушення в цій частині, який стосується даних стосовно найменування товарів, у діях заступника виконавчого директора - начальника оперативного відділу ТОВ Фірма «Елін ЛТД» відсутній склад передбачених ст. 473 та ч.1 ст.483 МК України правопорушень.

В апеляційній скарзі представник Київської міської митниці ДФС Панькін Д.В. просить постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушень та накласти на нього адміністративне стягнення відповідно до санкцій ч. 1 ст. 483 та ст. 473 МК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновки судді місцевого суду в постанові не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на положеннях МК України.

Звертає увагу на те, що справа про порушення митних правил відносно ОСОБА_3 порушена як щодо особи, якою здійснено декларування товару "дитячі іграшки" шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення за межі митної території України у МЕВ документів: реєстру МЕВ, що відправляються приватними особами від 14.12.2017 № 438, засвідченого підписом ОСОБА_3 і печаткою ТОВ Фірма «Елін ЛТД», міжнародного транспортного документу від 13.12.2017 № 68, комерційного інвойсу від 13.12.2017 без номеру, ксерокопії паспорту (серія НОМЕР_1).

З огляду на встановлені під час провадження обставини, як стверджує апелянт, саме ОСОБА_3 надав неправдиві відомості при переміщенні товару та пересилав у МЕВ товари, заборонені до такого пересилання, тобто він є в даному випадку суб'єктом адміністративної відповідальності, а його вина доведена долученими до протоколу документами.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці ДФС Панькіна Д.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечення ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 щодо доводів апеляційної скарги та апеляційного прохання, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил, як це передбачено ст. 486 МК України, є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону.

Положеннями ст. 489 МК України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Вивченням матеріалів провадження встановлено, що суддя місцевого суду згідно зі

ст.ст. 486, 489, 495 МК України всебічно, повно й об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності та виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, ст. 527 МК України.

Висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 473, ч. 1 ст. 483 МК України, ґрунтуються на оцінці наявних у справі доказів, які були предметом перевірки і в суді апеляційної інстанції.

Диспозицією ст.473 МК України передбачена відповідальність за пересилання через митний кордон України в міжнародних експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України, а також пересилання у міжнародних поштових відправленнях товарів, заборонених до пересилання актами Всесвітнього поштового союзу.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України: товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 235 МК України забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях:

1) товарів, заборонених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідно до ввезення на митну територію України або вивезення з цієї території;

2) товарів, відправлених з порушенням митних правил;

3) товарів, щодо яких відсутні відповідні дозвільні документи, у разі застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом ст. 236 МК України, декларування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України у міжнародних поштових та експрес-відправленнях, здійснюється оператором поштового зв'язку, експрес-перевізником чи декларантом або уповноваженою ним особою.

Відповідно положень розділу VІІ Інструкції з організації митного контролю та митного оформлення міжнародних експрес-відправлень, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України, затвердженої наказом Держмитслужби України від 03.09.2007 № 728, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21.09.2007 за № 1081/14348, предмети в МЕВ, відправниками яких є громадяни, декларуються із застосуванням: а) митної декларації М 16 - у разі пересилання громадянами відправлень, сумарна митна вартість товарів та інших предметів у яких перевищує суму, еквівалентну

200 євро, та/або загальна вага яких перевищує 50 кілограмів; б) вантажної митної декларації - у разі пересилання громадянами у відправленнях товарів та інших предметів, сумарна митна вартість яких перевищує 1000 євро та/або загальна вага яких перевищує 100 кілограмів; в) товаросупровідних документів - у разі, коли для декларування товарів та інших предметів не використовується вантажна митна декларація чи митна декларація М 16.

Домашній транспортний документ (договір між експрес-перевізником і громадянином про перевезення МЕВ) є підставою для декларування експрес-перевізником предметів громадянина, якщо він містить положення про таке доручення, а також підпис громадянина. Митний контроль і митне оформлення предметів у МЕВ, для декларування яких не застосовується ВМД чи митна декларація М 16, здійснюються за Реєстром МЕВ, складеним працівником ЦСС (РСС) на підставі поданої декларантом (громадянином) заяви, форму якої наведено в додатку 6 до цієї Інструкції, товаросупровідних (домашній транспортний

документ, інвойс) та інших документів, потрібних для здійснення митних процедур, передбачених законодавством.

Таким чином, відповідальність за ст. 473 МК України несе винна особа, яка вчиняла дії, спрямовані на пересилання через митний кордон України в міжнародних поштових та експрес-відправленнях товарів, заборонених до такого пересилання законодавством України та актами Всесвітнього поштового союзу.

Відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно з ч. 2 ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Зазначена норма встановлює виключні підстави притягнення до відповідальності перевізників при поданні документів, що містять неправдиві відомості: ці відомості мають стосуватись лише кількості вантажних місць, їх маркування та номерів.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження порушення ОСОБА_3 митних правил, передбачених ст. 473, ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин, викладених у протоколі, митний орган послався на те, що ОСОБА_5, який є відправником МЕВ, не здійснювалось декларування товарів у МЕВ особисто органу доходів і зборів, а також ним не було визначено особу уповноважену на декларування, отже декларування здійснювалось експрес-перевізником у зоні митного контролю Центральної сортувальної станції ТОВ Фірма «Елін ЛТД» в особі заступника виконавчого директора - начальника оперативного відділу ОСОБА_3 шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів за межі митної території України у МЕВ міжнародного транспортного документу від 13.12.2017 № 68, а саме "Реєстру МЕВ, що відправляються приватними особами від 14.12.2017 № 438", засвідченого його підписом та печаткою ТОВ Фірма «Елін ЛТД», та інших документів.

При цьому, за змістом протоколу, під час проведення митного контролю документів, наданих ОСОБА_3, було звернуто увагу на те, що відомості про кількість місць, вагу, найменування товару (його опис) та вартість товару, які містяться у графі 3 міжнародного транспортного документу від 13.12.2017 № 68 заповнені кульковою ручкою синього кольору, а інші відомості зазначені у вказаному документі виконані шляхом самокопіювання під час заповнення першого аркушу документу, що може свідчити про внесення відомостей про кількість місць, вагу, найменування товару (його опис) та вартість товару у пред'явленому для митного контролю екземплярі накладної вже після підписання її відправником зазначеного міжнародного транспортного документу, що підтверджується його підписом також виконаним шляхом самокопіювання.

Заперечуючи свою вину в порушенні митних правил, ОСОБА_3 як у письмових поясненнях, так і безпосередньо в суді вказував, що згідно з правилами FedEx в рамках попередньої перевірки безпеки консолідованого вантажу ним 14.12.2017 було подано попередній реєстр МЕВ, що відправляються приватними особами від 14.12.2017 № 438 та копії товаросупровідних документів на кожне МЕВ посадовій особі ПМО.

На момент розпакування та проведення попередньої перевірки вмісту МЕВ за міжнародним транспортним документом від 13.12.2017 №8107 4782 5668 відбитків ПМК та ОНП посадової особи ПМО на товаросупровідних документах, заяві відправника та попередньому реєстрі від 14.12.2017 №438 не було.

Згідно правил FedEx та за положеннями, які регулюють відповідальність при міжнародних перевезеннях, визначеними Варшавською конвенцією та відповідними Протоколами до неї, міжнародний транспортний документ є договором між експрес-перевізником і відправником на перевезення МЕВ, разом з цим саме відправник несе відповідальність за опис та вміст вантажу.

МЕВ за міжнародним транспортним документом від 13.12.2017 №68 було внесено в попередній реєстр МЕВ від 14.12.17 № 438 на підставі заповненої власноруч та поданої декларантом ОСОБА_5 заяви б/н. Інформація щодо вмісту МЕВ, а саме: дитячі іграшки, кількістю 65 шт., подарунок, наведена в інвойсі від 13.12.2017 б/н, засвідченим підписом відправника ОСОБА_5, яким також було зазначено, що інформація, вказана в проформі-інвойсі, є точна і правильна.

Крім того, ОСОБА_3 звернув увагу на те, що маніфест, ЄТД, реєстр МЕВ документального характеру до митного оформлення на момент огляду МЕВ за міжнародним транспортним документом від 13.12.17 № 8107 4782 5668, не подавались, відбитки ПМК та ОНП посадової особи на момент розпакування зазначеного МЕВ на вказаних документах були відсутні.

Такі пояснення ОСОБА_3 під час провадження в справі митним органом не спростовані.

За даними інформаційного листа від 05.01.2018 ТОВ фірма «Елін ЛТД»є генеральним сервіс партнером корпорації FedEx в Україні.

З комерційного інвойсу б/н від 13.12.2017 вбачається, що ОСОБА_5 вказав опис товару в МЕВ "дитячі іграшки, подарунок, кількістю 65 шт., загальною вагою 8 кг, загальною вартістю 38,00 Євро", підтвердив при цьому достовірність та точність такої інформації та власноручно підписав указаний документ (а.с.8).

З міжнародного транспортного документу від 13.12.2017 №68 слідує, що він також підписаний саме відправником МЕВ ОСОБА_5 і в ньому щодо вмісту МЕВ указана аналогічна інформація (а.с.7), яка в подальшому була внесена до попереднього реєстру МЕВ від 14.12.17 № 438, в тому числі з урахуванням заповненої власноруч та поданої декларантом ОСОБА_5 заяви б/н, адресованої митному органу (а.с.20).

Таким чином, проаналізувавши положення МК України та наявні у справі документи, суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_3 не є в даному випадку суб'єктом відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 473, ч. 1 ст. 483 МК України, та в провадженні відсутні достатні доказів щодо пересилання у МЕВ товарів, заборонених до такого пересилання, а також щодо подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, які містять неправдиві відомості стосовно найменування товарів, саме виконавчим директором-начальником оперативного відділу ТОВ Фірма «Елін ЛТД» ОСОБА_3, яким було сформовано попередній "Реєстр МЕВ, що відправляються приватними особами від 14.12.2017 № 438" на підставі тих документів, які були подані як товаросупровідні документи (домашній транспортний документ, інвойс) відправником МЕВ ОСОБА_5, котрий і зазначив у них дані про найменування товарів, які не відповідають фактичним.

При цьому слід зазначити, що посилання в протоколі на те, що відомості про кількість місць, вагу, найменування товару (його опис) та вартість товару, які містяться у графі 3 міжнародного транспортного документу від 13.12.2017 № 68 заповнені кульковою ручкою синього кольору, а інші відомості зазначені у зазначеному документі виконані шляхом самокопіювання під час заповнення першого аркушу документу, що може свідчити про внесення відомостей про кількість місць, вагу, найменування товару (його опис) та вартість товару у пред'явленому для митного контролю екземплярі накладної вже після підписання її відправником зазначеного міжнародного транспортного документу, є лише припущенням, оскільки під час провадження в справі про порушення митних правил відправник МЕВ ОСОБА_5 з цього приводу не опитувався, а інші докази, які б доводили вказані обставини, у справі відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що суддею місцевого суду правильно встановлені фактичні обставини провадження, які не спростовані доводами апеляційної скарги, вважаю, що рішення про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 473, ч. 1 ст. 483, МК України за відстуністю події і складу адміністративних правопорушень постановлено з дотриманням вимог ст. 486 МК України, ст. 247 КУпАП, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 527, 529 МК України, ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Київської міської митниці ДФС Панькіна Дмитра Валерійовича залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2018 року, якою провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 473, ч. 1 ст. 483 МК України, закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а предмети правопорушення повернуті володільцеві - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко