ПОСТАНОВА
26.12.2018 року смт. Мангуш
суддя Першотравневого районного суду Донецької області Апалькова О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: вул. Партизанська, б. 100 в смт Ялта Мангушського Донецької області, ІПН НОМЕР_1,
за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
23.11.2018 року до Першотравневого районного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал з якого вбачається, що 13.11.2018 року о 13-20 годині на 9 км автодороги Мангуш-Ялта, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ-968, н/з Я0204ДО, який належить ОСОБА_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей). Від продуття алкотестеру «Драгер», а також прослідувати в медичний заклад для визначення алкогольного сп»яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення судової повістки.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності правопорушника.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 011783 від 13.11.2018, яким зафіксовані обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, де ОСОБА_1 власноруч зазначив про те, що керував авто ЗАЗ, продути алкотестер Драгер та проїхати в лікарню відмовився; поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 13.11.2018 року, які зазначили, що 13.11.2018 року о 13-20 годині вони були запрошені працівниками поліції як свідки, де в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано продути алкотестер «Драгер», та проїхати до медичного закладу для встановлення алкогольного сп»яніння, від чого ОСОБА_1 відмовився.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього Руху.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Також, суд враховує постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 13.11.2018 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП, згідно якої водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та до нього застосоване адміністративне стягнення за керування т/з ЗАЗ 968 н/з Я0204ДО без водійського посвідчення, будучи особою, яка позбавлена права керування т/з.
При цьому, суд звертає увагу на те, що відповіднодо п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП.
Отже, суд не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.
А тому застосувати до ОСОБА_1 такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом строком на 10 років, що в свою чергу передбачено санкцією даної статті, неможливо.
Враховуючи вищевказане, особу правопорушника, ступінь його вини та обставини вчинення адміністративного правопорушення, який протягом року неодноразово піддавався адміністративному стягненню за правопорушення передбачені ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в межах санкції даної статті.
Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 3, 221, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя-
Роз'яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу у встановлений ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк, постанова буде направлена для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративне правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова маже бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.М. Апалькова