КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю

потерпілих ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що 29 липня 2018 року о 22 год. в м. Києві на пр. Оболонському, 5, керував автомобілем марки «Honda» державний номерний знак НОМЕР_1 рухався в напрямку станції метро «Оболонь», не впевнився в безпечності руху, не дотримався бокового інтервалу та дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який був припаркований на тротуарі, після чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» державний номернийзнак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, який рухався попереду та який від удару відкинуло на автомобіль марки «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7, який був припаркований на паркувальному майданчику ТРЦ «Дрім Таун», після чого автомобіль марки «Honda» державний номерний знак НОМЕР_1 продовжив рух та здійснив наїзд на автомобіль марки «Ford»державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4, який відкинуло на автомобіль марки «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_8, який був припаркований на паркувальному майданчику, який в свою чергу відкинуло на припаркований автомобіль марки «Chevrolet» державнийномерний знак НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження всіх транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_6 29 липня 2018 року о 22 год. в м. Києві по пр. Оболонському, 5, керував автомобілем марки «Honda» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу для визначення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager Alcotest» 6820 (результат тесту 2,92 проміле).

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з'ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки доказам, які наявні в матеріалах справи, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що суд дійшов до хибного висновку щодо використання працівниками поліції газоаналізатора «Drager Alcotest» 6820, оскільки відповідно до переліку чинних технічних засобів вказаний алкотестер не використовується, а тому не міг бути використаний працівниками поліції під час здійснення огляду ОСОБА_6 на стан сп'яніння, на що він звертав увагу суду в своїх поясненнях, однак, вказаний аргумент судом було проігноровано, що виявляє явну упередженість в діях суду першої інстанції.

Також апелянт вказує на те, що судом проігноровано і той факт, що алкотестер під час перевірки ОСОБА_6 схибив у температурі, а саме у роздруківці тесту зазначено - температура станом на 22 год. 29 липня 2018 року становила +28 градусів, а відповідно до довідки Українського гідрометеорологічного центру державної служби України з надзвичайних ситуацій - 29 липня 2018 року температура становила о 22 год. + 24 градуси, о 22 год. 30 хв. +23,9 градусів, що в свою чергу ставить під сумнів дійсність показників приладу.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не міг використовувати квитанцію приладу «Drager Alcotest», як доказ винуватості ОСОБА_6 , оскільки цей доказ є неналежним та не відповідає дійсності.

Також апелянт наголошує на тому, що судом безпідставно відмовлено в проведенні автотехнічної експертизи, а також під час судового розгляду не були допитані свідки та потерпілі, а лише допитано двох потерпілих - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що в свою чергу, вкотре підкреслює факт того, що всебічного та повноцінного дослідження в даній справі не відбулось.

Окрім того, захисник наголошує, що судом не враховано вимоги ст. 33 КУпАП, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан ОСОБА_6, а тому в цій частині постанова не відповідає матеріалам справи, та, відповідно, є необґрунтованою та формальною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши наявні у справі докази, а також додатково надані під час апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_6 суд послався на пояснення ОСОБА_6, потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_3, досліджені під час розгляду справи наявні у справі докази, в т.ч. схему ДТП, на зворотньому боці якої зафіксовані пошкодження автомобілів; відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції; роздруківку результатів проведення огляду ОСОБА_6, які містять в собі відомості щодо обставин вчинених ОСОБА_6 правопорушень, пояснення свідків щодо обставин події, та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні останнім адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і з таким висновком погоджується й суд апеляційної інстанції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 338759, 29 липня 2018 року о 22 год. в м. Києві на пр. Оболонському, 5, керував автомобілем марки «Honda» державний номерний знак НОМЕР_1 рухався в напрямку станції метро «Оболонь», не впевнився в безпечності руху, не дотримався бокового інтервалу та дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль марки «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, який був припаркований на тротуарі, після чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, який рухався попереду та який від удару відкинуло на автомобіль марки «Peugeot» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7, який був припаркований на паркувальному майданчику ТРЦ «Дрім Таун», після чого автомобіль марки «Honda» державний номерний знак НОМЕР_1 продовжив рух та здійснив наїзд на автомобіль марки «Ford» державний номерний знак НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4, який відкинуло на автомобіль марки «Skoda»державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_8, який був припаркований на паркувальному майданчику, який в свою чергу відкинуло на припаркований автомобіль марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження всіх транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (ас. 2).

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що в графі «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності», ОСОБА_6 вказав, що не згоден.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 338758, 29 липня 2018 року о 22 год. в м. Києві по пр. Оболонському, 5, ОСОБА_6 керував автомобілем марки «Honda» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків. Результат № 1470 - 2,92 проміле (ас. 1).

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що в графі «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності», ОСОБА_6 вказав, що згоден.

З пояснень ОСОБА_6, як наданих безпосередньо в судовому засіданні апеляційної інстанції, так і долучених до матеріалів справи в письмовому виді, вбачається, що 29 липня 2018 року приблизно о 23 год. Він рухався по крайній правій смузі руху по Оболонському проспекту. Ця дільниця погано освітлювалась. Водій автомобілю марки «Шкода» залишив авто припаркованим наполовину на узбіччі та наполовину - на дорожній частині. При цьому ні стоп-фари, ні аварійні вогні на цьому автомобілі ввімкнені не були. Вказаний автомобіль був припаркований недалеко від зупинки громадського транспортну та світлофору. Внаслідок того, що він, ОСОБА_6, не помітив вказаний автомобіль, сталося зіткнення з цим припаркованим автомобілем. Після зазначеного зіткнення його автомобіль віднесло вбік, внаслідок чого авто зіткнулося із автомобілем марки «Volkswagen», який рухався у середній смузі. Дане зіткнення призвело до того, що ці два автомобілі відкинуло на парковий майданчик торгівельного центру «Дрім Таун», де відбулося зіткнення ще з декількома автомобілями. Це сталося дуже швидко, внаслідок чого була відсутня можливість уникнути інших зіткнень. Із-за ДТП на нього було здійснено психологічний тиск з боку водіїв, які були учасниками, свідків ДТП та працівників поліції. Вони всі разом почали звинувачувати його у всьому, внаслідок чого він був у ступорі, на той момент не міг себе виправдовувати та взагалі щось казати. Коли наступним обвинуваченням збоку поліцейський до нього було те, що він, начебто, перебуває у стані алкогольного сп'яніння, він робив тільки те, що від нього вимагали, щоб ці обвинувачення зняли. В той вечір він не знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Він декілька разів, а саме 4, дув в одну і ту саму трубку, але результати були негативні, що не влаштувало працівників поліції. Дана обставина підтверджується відеозаписом, який було надано працівниками поліції в судове засідання Оболонського районного суду м. Києва. З цього ж відеозапису можна побачити стан, в якому він перебував: поведінка була звичайною, швидкість мови та рухів не порушена, агресивна поведінка відсутня. Він був збентежений та зляканий ситуацією, в яку потрапив. Результати тесту на вміст алкоголю були - 2,92 проміле. Якби він перебував в такому стані, він би не був спроможний навіть стояти.

Потерпілий ОСОБА_1 вказав про те, що він припаркував автомобіль поза проїзної частини, він знаходився за бордюрним каменем. Сам пішов недалеко до магазину, де почув звук зіткнення та спрацювала сигналізація. Коли він вийшов з магазину, то побачив, що його автомобіль внаслідок зіткнення знаходиться не в тому положенні, в якому він його залишав, містив пошкодження, а, окрім того, відбулося зіткнення з іншими автомобілями. Удар був такої сили, що внаслідок ДТП його автомобіль не підлягає відновленню. Там відсутня будь-яка зупинка громадського транспорту, а від світлофора до місця паркування його автомобіля була достатня відстань. Його автомобіль спас пішоходів, які рухалися по тротуару. ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Потерпілий ОСОБА_10 в суді апеляційної інстанції вказав про те, що 29 липня 2018 року він на автомобілі рухався по Оболонському проспекту у середній смузі руху в напрямку ТРЦ «Дрім Таун». Рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год. В цей час автомобіль під керуванням ОСОБА_6, як з'ясувалось пізніше, намагався здійснити маневр обгону автомобіля під його, ОСОБА_3, керуванням, з правого боку, але водій не впорався з керуванням та сталося зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_6 з припаркованим іншим автомобілем. Внаслідок цього автомобіль під керуванням ОСОБА_6 відлетів на зустрічну смугу руху, вдарився в автомобіль під його, ОСОБА_3, керуванням, після чого сталося зіткнення з іншими автомобілями. На місці зіткнення відсутня зупинка громадського транспорту, а від світлофору до місця зіткнення велика відстань. Автомобіль під керуванням ОСОБА_6 рухався з великою швидкістю. В протилежному разі не було б таких наслідків.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 пояснили в суді апеляційної інстанції про те, що свої автомобілі залишили на парковці, очевидцями ДТП вони не були. Про ДТП дізналися від працівників поліції. При цьому потерпілі зазначили про те, що зупинки громадського транспорту в місці першого зіткнення автомобілів не має. Від світлофору до місця зіткнення достатня відстань.

При цьому потерпілий ОСОБА_2 вказав про те, що приблизно о 23 год. він підійшов до місця ДТП, коли відбувалось оформлення матеріалів, та побачив, що ОСОБА_6 був нетверезий.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_8, адресованих на адресу апеляційного суду, вбачається, що вона залишила автомобіль біля магазину та пішла в магазин. Коли повернулася з магазину, то ДТП було вже скоєно, а її автомобіль пошкоджений, на місці працювала поліція. Водій, який скоїв ДТП, був у стані алкогольного сп'яніння та від нього був різкий, неприємний запах алкоголю. Свою вину ОСОБА_6 в тому, що знаходився за кермом в нетверезому стані та скоїв ДТП, визнавав, що підтверджується відеозаписом.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_11, наявних у справі, він був свідком аварії на Оболонському проспекті. Автомобіль «Хонда», рухаючись у крайній правій смузі зачепив припаркований на узбіччі автомобіль «Шкода», після чого чіпляє автомобіль «Фольксваген», який рухався по центральній смузі, в правий бік переднього крила. Від удару «Фольксваген» та «Хонду» відкинуло на паркову, де були інші автомобілі (ас. 7).

Зі схеми ДТП вбачається остаточне розташування транспортних засобів після ДТП та відсутність зупинки громадського транспорту і світлофору (ас. 4).

Згідно з актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних засобів за результатами огляду встановлено у ОСОБА_6 2,92 ‰, що також зафіксовано і на чеку за результатами проведення такого огляду (ас. 4, 6).

При цьому чек за результатами огляду підписаний ОСОБА_6 без будь-яких заперечень, як і акт огляду, в якому ОСОБА_6 вказав про те, що згоден з результатом.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції переглянутий відеозапис з нагрудних відеореєстраторів інспекторів поліції, долучений до матеріалів справи Управлінням патрульної поліції м. Києва (ас. 14).

З даного відеозапису вбачається, що внаслідок ДТП пошкоджено 7 автомобілів, частина з яких була в нерухомому стані. Працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп'яніння у ОСОБА_6 та запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою «Драгеру». ОСОБА_6 погоджується. При цьому присутні багато людей, серед яких працівники поліції пропонують деяким бути свідками. ОСОБА_6 роз'яснюється порядок проходження огляду за допомогою алкотестеру, після чого надається для огляду запакована трубку до алкотестеру. Після того, коли алкотестер придатний до використання, ОСОБА_6 в присутності двох свідків декілька разів не вірно дує в трубку, на що працівник поліції роз'яснює ОСОБА_6 в черговий раз, як треба робити, щоби пройти огляд. Після того, як ОСОБА_6 проходить огляд, результат огляду становить 2,92 ‰.

З відеозапису, який знаходиться на СД-диску, наданого потерпілою ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_6 не заперечує факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, поводить себе зухвало.

Вказаними відеозаписами, які є об'єктивними доказами у справі, спростовуються доводи апеляційної скарги з приводу порушення процедури огляду на стан сп'яніння ОСОБА_6

Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції перевірялись доводи сторони захисту з приводу неможливості використання працівниками поліції алкотестеру «Драгер» 6820, і суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про їх безпідставність .

Відповідно до Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 374, вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. Відповідно до Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки за № 207 вказанийAlcotest…, виробництва Drager Safety AG &aже; Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany, має сертифікат перевірки типу від 5 жовтня 2017 року, строк дії якого до 5 жовтня 2027 року.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

З Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення вбачається, що за № 083106 зазначений газоаналізатор Drаger Alcotest, модифікація Drаger № 6820, № свідоцтва 14455/2014, дата свідоцтва 29 грудня 2014 року, строк дії свідоцтва необмежений (згідно Переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносять до Державного реєстру медичної техніки та виробів, затвердженого наказом Держлікслужби України № 1529 від 29 грудня 2014 року).

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов'язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, а тому газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG &aвн; Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 N 1747 і становить 1 рік.

Зважаючи на викладене, на момент проведення огляду ОСОБА_6 працівники поліції мали право застосування приладу «Драгер 6820».

Окрім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції судом перевірялись доводи сторони захисту про те, що алкотестер під час перевірки ОСОБА_6 схибив у температурі, а саме у роздруківці тесту зазначено - температура станом на 22 год. 29 липня 2018 року становила +28 градусів, а відповідно до довідки Українського гідрометеорологічного центру державної служби України з надзвичайних ситуацій - 29 липня 2018 року температура становила о 22 год. + 24 градуси, о 22 год. 30 хв. +23,9 градусів, і суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що різниця у температурних показниках, вказаних при здійсненні огляду на стан алкогольного сп'яніння у роздруківці «Drager Alcotest» 6820, тест №1470, та у довідці Українського гідрометеорологічного центру (УкрГМЦ) державної служби України з надзвичайних ситуацій від 5 вересня 2018 року №01-20/1079, не свідчить про несправність газоаналізатора «Drager Alcotest» 6820 та про те, що показники даного приладу не можуть бути прийняті судом як доказ у справі.

Доводи сторони захисту про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в проведенні автотехнічної експертизи, а також під час судового розгляду не були допитані свідки та потерпілі, а лише допитано двох потерпілих - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є необґрунтованими, оскільки суд дійшов висновку про те, що докази, які містяться у матеріалах справи, є достатніми для повного, всебічного та об'єктивного розгляду матеріалу та прийняття законного рішення, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й суд апеляційної інстанції.

Окрім того, під час апеляційного розгляду захисником заявлялось аналогічне клопотання, проте, апеляційним судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки викладені в ньому фактичні обставини ДТП щодо місця знаходження транспортних засобів та зупинки громадського транспорту суперечать даним, зафіксованим як на схемі ДТП, яка підписана, серед інших і ОСОБА_6, так і поясненнями опитаних під час апеляційного розгляду потерпілих.

За обставин, перевірених та встановлених під час апеляційного розгляду, висновок суду першої інстанції по порушення ОСОБА_6 п. 2.3, 12.1, 13.1, п. 2.9 (а) ПДР України та вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

Доводи захисника про те, що місцевий суд підійшов до розгляду справи формально та при призначення адміністративного стягнення не дотримався вимог ст.. 33 КУпАП, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При цьому апеляційний суд враховує те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Суд першої інстанції при вирішенні питання щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_6 врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вимоги ч. 2 ст.36 КУпАП та, враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, дійшов обґрунтованого висновку про накладення на ОСОБА_6 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і з таким висновком погоджується й суд апеляційної інстанції.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, захисником не наведено переконливих доводів, які б слугували підставою для скасування рішення суду першої інстанції, у зв'язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року, якою ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 352, 40 грн. - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва