Провадження № 3/127/5584/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., при секретарі Бахур В.В., за участю прокурора Каменяр С.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого старшим інспектором з особливих доручень відділу оперативного реагування оперативного управління ГУ ДФС у Вінницькій області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №214 від 30.08.2018 року ОСОБА_2 перебуваючи на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу оперативного реагування оперативного управління ГУ ДФС у Вінницькій області, тобто являючись відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», в установлений законом термін, а саме з 22.04.2017 по 01.05.2017 включно, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він був позбавлений можливості протягом 10-днів повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, оскільки перебував у зоні АТО.

Адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Каменяр С.В. при призначені покарання покладалась на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно ч. 2 ст. 172-6 КУпАП неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно наказу ДФС України № АТО28-ос/ДСК 12.02.2016 ОСОБА_2 було призначено на посаду старшого оперуповноваженого з ОВС ГУ ДФС у Донецькій області.

Таким чином, ОСОБА_2 являється субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, який визначений підпунктом «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції».

Згідно договору дарування квартири від 21.04.2017 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, останній набув права власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п. 3 умов вищевказаного договору дарування квартири, остання була оцінена в 100 000 гривень.

За таких умов, відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 був зобовязаний у десятиденний строк з моменту заключення договору дарування письмово повідомити про це НАЗК.

Згідно відомостей наявних на веб-сайті НАЗК встановлено, що ОСОБА_2 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані не подавав.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок,власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення згідно частини 1 ст.11 КУпАП визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Зі змісту статей 10,11 КУпАП випливає, що діяння, передбачені ч.2 ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Зазначене вказує на необхідність встановити умисел порушника.

Таким чином, з субєктивної сторони правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП може бути вчинене тільки умисно.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 214 від 30.08.2018 року дії ОСОБА_2, які визначають субєктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, не підтверджені належними доказами та базуються на припущеннях.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно довідки наданої начальником управління по роботі з персоналом ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_4 старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_2 з 02.2016 по 06.2017 проходив службу в зоні проведення АТО.

В своїх поясненнях ОСОБА_2 вказав, що він 21.04.2017 перебував у відпустці по сімейним обставинам, а саме перебував в м. Вінниця для укладення договору дарування, після чого повернувся до виконання службових обовязків в зоні проведення АТО та не мав доступу до мережі «Інтернет».

Відповідно до абзацу другого ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом під час розгляду справи не було встановлено належних та достатніх доказів, які підтвердити, що ОСОБА_2 мав доступ до мережі «Інтернет», в період часу з 22.04.2017 по 01.05.2017, та умисно не подав до НАЗК повідомлення про суттєві зміни в майновому стані .

У відповідності з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ, у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 28, 35 ЗУ "Про запобігання корупції", ст.ст. 172-6, 246, 279, 283, 284, 288 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: