Справа № 756/2790/18 Головуючий у І інстанції Андрейчук Т.В.
Провадження № 33/824/171/2018 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 16 лютого 2018 року о 05 год. 30 хв. в м. Києві на пр-т. Героїв Сталінграду, 4, корпус 4, в порушення вимог п. 2.9 «а» ПДР, керував автомобілем марки «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що в суді першої інстанції не було відібрано його пояснення і рішення фактично прийняте без його участі, а також без участі захисника. Про судове засідання, яке відбулося 14 травня 2018р., ні він, ні його захисник не знали і не були повідомлені належним чином. Не прийнятий до уваги і той факт, що він взагалі не керував транспортним засобом.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Як пояснив під час апеляційного розгляду ОСОБА_2, у ніч на 16 лютого 2018р. він близько 5-ти годин перебував у відділенні поліції з приводу конфлікту, що виник між ним та його кумом після вживання спиртних напоїв. Після того, як він залишив відділення поліції, у нього виникла потреба перегнати автомобіль з місця , де він знаходився, неподалік на платну стоянку. Під час руху автомобіля він був зупинений працівниками поліції, які бачили його у відділенні, які склали на нього адміністративні матеріали.

Винуватість ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння за обставин, викладених у постанові, підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, у його організмі наявні 1,67 проміле алкоголю, відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського.

Доказам по справі суддя надав належну оцінку і дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 автомобілем не керував, спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, з якого вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався і був зупинений працівниками поліції, та особистими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час апеляційного розгляду, про те, що він фактично не оспорює факт керування транспортним засобом у нетверезому стані, проте вважає дії працівників поліції непорядними.

Доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_2 на участь при розгляді його справи в суді першої інстанції не можуть слугувати підставами для скасування судового рішення, оскільки таке право йому поновлено шляхом надання можливості участі в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді, а тому правильності висновків судді про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не спростовують.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Порушень норм процесуального права, які б слугували безумовними підставами для зміни чи скасування постанови, не встановлено.

За таких обставин постанова судді є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль