Провадження № 23-з/792/314/18
Справа № 680/450/18 Головуючий в 1-й інстанції Антонюк О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, громадянина України, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, 11 лютого 2018 року, приблизно 01 год., ОСОБА_1, в порушення вимог п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, по вул. Хмельницькій с. Ружичанка Хмельницького району, керував транспортним засобом «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 10 травня 2018 року та закрити провадження у справі.

Вважає, постанову суду першої інстанції незаконною, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судом не враховано, що особа, яку визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не керував транспортним засобом 11 лютого 2018 року о 01 год. в с. Ружичанка Хмельницького району, свою вину не визнав, протокол про адміністративне правопорушення не підписував.

В порушення вимог закону в матеріалах справи відсутні відеодокази та висновок ХОНД від 11.02.2018 року. Також на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції не були залучені поняті.

Окрім того, йому не було надано можливості отримати правову допомогу.

Також не допитано в якості свідка ОСОБА_3 лікаря Хмельницького обласного наркологічного диспансеру.

Вважає, що суд безпідставно розглянув справу у відсутності ОСОБА_1, оскільки 10.05.2018 року він перебував на лікуванні та був позбавлений можливості бути присутнім в судовому засіданні.

Зазначає, що на даний час закінчилися строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, тому вказана справа підлягає закриттю.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки таку отримав лише 14 травня 2018 року, що підтверджується відміткою в матеріалах справи, а тому був позбавлений можливості вчасно подати апеляційну скаргу раніше.

При вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржена постанова була винесена 10 травня 2018 року (а.с 17).

Відповідно до ч.1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Так, як вбачається з оскарженої постанови, правопорушник був відсутній під час її проголошення. Однак, протягом трьох днів на виконання вимог закону постанова йому вислана або вручена не була.

ОСОБА_1 отримав оскаржену постанову лише 15 травня 2018 року, що підтверджується наданою ним письмовою розпискою (а.с.18).

З урахуванням вказаного, апеляційний суд приходить до висновку, що саме з цього часу слід обраховувати останньому строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки така була йому вручена з порушенням вимог закону.

Апеляційна скарга була подана захисником ОСОБА_1 22 травня 2018 року (а.с.27), через 7 днів після отримання оскарженої постанови. Отже, апеляційний суд вважає, що строк на її оскарження, який становить 10 днів, пропущений не був. За таких умов він і не підлягає поновленню.

Що стосується вимог апеляційної скарги та її доводів, то заслухавши захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на її підтримку, вивчивши матеріали даної справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Відповідно до вимог п.п. 6, 7 Розділу 1, п. 6 розділу 2 вказаної Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 056871, складеного 11 лютого 2018 року об 1 год. 35 хв. працівником поліції ОСОБА_5, 11 лютого 2018 року о 1 год. 00 хв. в Хмельницькому районі в с. Ружичанка по вулиці Хмельницькій водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у відповідному порядку проводився у лікаря нарколога, що підтверджує висновок із Хмельницького обласного наркологічного диспансеру. Свідки відсутні (а.с.1).

До протоколу додано висновок ХОНД, з якого вбачається, що 11.02.2018 року о 1 год. 20 хв. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.2) та рапорт працівника поліції від 11.02.2018 року, складеного о 00:31:01 цього ж дня про те, що надійшло анонімне повідомлення про те, що 11.02.2018 року близько 00.25 в с. Карпівці рухається автомобіль «Рено Кенго» (вантажівка) НОМЕР_1, за кермом якого на думку заявника може перебувати водій в стані сп'яніння (а.с. 3).

Отже, як вбачається з вищевикладеного, на підтвердження скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП органом обвинувачення додано висновок лікарні та рапорт.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що, окрім того, що вказані докази зібрані з порушенням процедури, передбаченої вищевказаної Інструкції, вони також об'єктивно не підтверджують винуватості останнього у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, матеріали справи не містять жодного належного та об'єктивного доказу, якими могли б бути показання свідків тощо, які б достеменно підтверджували керування ОСОБА_1 вищевказаним транспортним засобом у вказаному місці та у вказаний час. Натомість, відсутні і докази того, що останньому пропонувалось на місці зупинки пройти огляд на стан сп'яніння і він від такого відмовився.

Докази ж, які зібрані стороною обвинувачення об'єктивно вказаного не підтверджують.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вказаного, апеляційний суд вважає що винесена судом першої інстанції постанова не може залишатись чинною та підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 10 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду Н.О. Федорова