Провадження № 33/792/406/18
Справа № 684/408/18 Головуючий в 1-й інстанції Андрощук Є. М.
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., прокурора Максимчук Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 липня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Старокостянтинівського районного суду від 30 липня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в АДРЕСА_1, працює директором Новосинявської ЗОШ, інвалід 2 групи, депутат Старосинявської ОТГ Старосинявського району Хмельницької області,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з нього 352,40 грн. судового збору на користь держави.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1, будучи депутатом сьомого скликання Старосинявської ОТГ Старосинявського району Хмельницької області, являючись відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, без поважної причини подав 01 червня 2018 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Старокостянтинівського районного суду від 30 липня 2018 року.

Зазначав, що місцевим судом при її винесенні не було з'ясовано усіх обставин справи.

Зокрема, судом не враховано те, що такий орган як Департамент захисту економіки Національної поліції України до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій так і змін у майновому стані суб'єктів декларування, не відноситься.

Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці УЗЕ НП України відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку вправі виключно у випадку встановлення факту неподання декларації, або змін у майновому стані до декларацій суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціальний уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Однак, усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, тільки співробітники НАЗК вправі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Незважаючи на це, в протоколі про адміністративне правопорушення були відсутні дані щодо проведення відповідної перевірки стосовно особи, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки УЗЕ НП України, пояснення останнього направлені на підставі листа НАЗК щодо причин несвоєчасного подання декларації та інше.

Тобто, в даному випадку перевірка своєчасності внесення змін у майновому стані до декларації особи відбулася в порушення п.2 -п.5 розділу ІІ Порядку, тобто неналежним суб'єктом, за межами компетенції особи УЗЕ НП України та без відповідного звернення НАЗК.

Указане, на думку апелянта, свідчить про те, що в даному випадку посадова особа УЗЕ НП України, що склала протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП за порушення ст.49 Закону України «Про запобігання корупції», здійснивши перевірку як суб'єкта декларування та склавши протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, вийшла за межі своїх повноважень, тобто діяла не у рамках діючого законодавства.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 на підтримання доводів своєї апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення доводів, зазначених у апеляційній скарзі, приходжу до висновку про таке.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.

Уважаю, що зазначені вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1, місцевий суд дослідив наявні в матеріалах справи докази та дійшов переконливого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Установлено, що ОСОБА_1, будучи депутатом сьомого скликання Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області, являючись відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно без поважних причин подав 01 червня 2018 року декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно рішення 1-ї сесії Старосинявської селищної ради 7-го скликання №2 від 20 листопада 2015 року визнано повноваження ОСОБА_1 як депутата Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього закону, зобов'язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно реєстраційного списку депутатів Старосинявської селищної ради, присутніх на тематичному семінарі «Питання реалізації Закону України «Про запобігання корупції» Е декларування», ОСОБА_1 ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Однак, ОСОБА_1, в порушення вищевказаних вимог лише 01 червня 2018 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Так, ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Водночас, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, вищевказаного адміністративного правопорушення, повністю підтверджена дослідженими доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією №137 від 18 червня 2018 року; копією декларації ОСОБА_1 за 2017 рік; витягом з ЄДРД, в якому зазначено дату подання щорічної декларації за 2017 рік ОСОБА_2 - 01 червня 2018 року; витягом з рішення 1-ї сесії Старосинявської селищної ради Старосинявського району Хмельницької області 7-го скликання від 20 листопада 2015 року №2; даними реєстраційного списку депутатів, присутніх на семінарі «Про запобігання корупції та Е декларування» від 23 лютого 2018 року.

Як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не дотримався зазначених вимог Закону та не виконав усі дії, які є потрібними. шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, хоча був упевнений, що декларацію подав.

Склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, передбачає, що обов'язковим елементом його об'єктивної та суб'єктивної сторони є умисна дія, зокрема умисне несвоєчасне подання електронної декларації.

За таких обставин уважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Водночас відповідно до положень ст.ст.254-256 КУпАП не заслуговують на увагу доводи апелянта про порушення процедури складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, саме посадовими особами УЗЕ НП України, а не НАЗК.

Відтак, постанова місцевого суду є законною і відповідає вимогам ст.283 КУпАП, а тому підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 липня 2018 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ М.С. Матущак

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області М.С. Матущак