П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2018 Справа №607/21319/18

28 грудня 2018 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 12 жовтня 2018 року о 21 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 31, керував транспортним засобом «Renault 19», номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» в присутності двох свідків. Результат огляду 2,16 ‰ (проміле) із яким ОСОБА_1 погодився.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та дату судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо подав заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з перебуванням на амбулаторному лікуванні.

Суд не приймає до уваги вказану заяву, оскільки з долученої ОСОБА_1 довідки за №38 від 27 грудня 2018 року вбачається лише те, що він перебуває на амбулаторному лікуванні з 27 грудня 2018 року. Однак, амбулаторне лікування не передбачає перебування особи на стаціонарному лікуванні та не свідчить про неможливість прибуття ОСОБА_1 в судове засідання.

Більше того, зазначена заява подана до суду ОСОБА_1 особисто 27 грудня 2018 року, що також свідчить про можливість його прибуття в судове засідання.

Крім цього, розгляд справи неодноразово відкладався, у звязку з письмовими клопотаннями ОСОБА_1

Вказані дії ОСОБА_1 свідчать лише про затягування розгляду справи та уникнення відповідальності.

Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду обєктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров я.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану спяніння закріплені у п. п. 3, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та п. п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Так, згідно з вимогами п. п. 3-7 Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів ; 2) в закладі охорони здоров'я .

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 12 жовтня 2018 року о 21 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 31, керував транспортним засобом «Renault 19», номерний знак НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився працівниками поліції на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», на табло якого висвітлило результат 2,16 ‰ (проміле), у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З результатам огляду ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у акті огляду у графі «З результатом згоден».

Вказані вище обставини справи, підтверджуються:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №402336 від 12 жовтня 2018 року;

-роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу серії БД №402336;

-актом огляду на стан алкогольного спяніння з використання спеціальних технічних засобів, який підписаний ОСОБА_1;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3І від 12 жовтня 2018 року;

-відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції;

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР №120913 від 12 жовтня 2018 року.

З письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12 жовтня 2018 року вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 12 жовтня 2018 року пройшов огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», результат огляду 2,16 ‰ (промілле), водій з результатом був згідний.

З оглянутих в судовому засіданні відеоматеріалів з нагрудних камер працівників патрульної поліції встановлено, що ОСОБА_1 12 жовтня 2018 року близько 21 год. 35 хв. в м. Тернополі по вул. Микулинецька, 31, керував транспортним засобом «Renault 19», номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. Працівниками поліції у водія було встановлено ознаки алкогольного спяніння. На місці зупинки ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», на табло якого висвітлило результат 2,16 ‰ (проміле). З результатом огляду водій погодився та не виявив бажання проходити огляд в медичному закладі КУТОР Тернопільський ОНД.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, у звязку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції статті.

Щодо клопотання про направлення справи за підсудністю за місцем проживання ОСОБА_1 до Теребовлянського районного суду Тернопільської області, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 276 КУпАП за загальним правилом, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення .

Разом з тим, нормами ч. 2 ст. 276 КУпАП передбачена альтернативна підсудність, згідно якої справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Таким чином, саме органами поліції після складення протоколу про адміністративне правопорушення вирішується питання про направлення справи за підсудністю.

Застосування положень ч. 2 ст. 276 КУпАП судом, під час розгляду справи у суді є правом, а не обовязком суду.

ОСОБА_1 у клопотанні про направлення справи за підсудністю, не викладено достатніх обгрунтованих обставин на підтвердження того, що розгляд справи у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області (за місцем вчинення правопорушення) обмежить або унеможливить його участь в судовому засіданні.

З огляду на наведене, клопотання ОСОБА_1 про направлення справи за підсудністю за місцем його проживання до Теребовлянського районного суду Тернопільської області не підлягає до задоволення.

Згідно з вимогами ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст.ст. 401, 130, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_5