АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М.,ґґ за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Лучинського В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року в справі про притягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12.01.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі відносно нього закрито, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, а відносно ОСОБА_3 закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка була об'єднана в одне провадження, суддя, вивчивши матеріали справи в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а зіткнення транспортних засобів відбулось внаслідок порушення водієм автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме недотримання останнім безпечного об'їзду перешкоди, і в даному випадку саме дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, на переконання суду першої інстанції, в діях іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія ОСОБА_3 не вбачається ознак адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим провадження у справі в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно постанови, 27.09.2017 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Здолбунівська, 13, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою відповідно не зреагував на її зміну, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 «б» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі з доповненнями, поданої захисником в інтересах ОСОБА_1 ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.01.2018 року та постановлення апеляційним судом нового рішення, яким захисник просить визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі щодо нього закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог, посилаючись на недотримання судом положень ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, щодо повного, всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи зазначає, що матеріали даної справи не містять, а під час її розгляду не здобуто жодних доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 2.3 «б» ПДР України. При цьому складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії БР №160789 від 27.09.2017 року взагалі не відповідає вимогам встановленим нормами КУпАП, зокрема в ньому не вказано, які транспортні засоби зіткнулися та не зазначено у яких конкретних діях чи бездіяльності водія ОСОБА_1 полягає суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, а наведено лише загальні поняття (не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не впевнився в безпечності).

Також вказує, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів на підтвердження факту відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а саме: схема місця ДТП, локалізація пошкоджень обох автомобілів, протокол про адміністративне правопорушення серії БР №160788 щодо ОСОБА_3, який суперечить протоколу складеному відносно ОСОБА_1, а також пояснення останнього, які є логічними та послідовними, на відміну від пояснень іншого учасника ДТП водія ОСОБА_3, які містять суттєві суперечності зі схемою місця ДТП. Зокрема, незрозумілим є те, як автомобіль, який «заглох і не рухався», отримавши удар в ліву передню частину, після зіткнення опинився попереду і дещо лівіше місця зіткнення.

Отже, на думку апелянта, дана дорожньо-транспортна пригода відбулась виключно внаслідок одноособових дій водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_3, який, в порушення вимог п.10.1 ПДР України, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при цьому матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

В судові засідання апеляційного суду призначені на 15.02.2018, 02.03.2018, 27.03.2018 та 24.04.2018 року, інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3 жодного разу не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є дані в матеріалах справи (а.с. 42-43, 55, 58-59), клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Доповівши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно приписів ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте вказаних вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дотримано не було, що призвело до неповного та необ'єктивного з'ясування фактичних обставин справи і як наслідок, прийняття незаконного рішення.

Так, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які були об'єднані в одне провадження, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди дійшов висновку, що винуватість водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не знайшла свого об'єктивного підтвердження, а зіткнення транспортних засобів відбулось внаслідок порушення водієм автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1 п.п. 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху України. Обґрунтовуючи свої висновки, суддя зазначив, що згідно даних схеми ДТП, права смуга має більш ніж 3,8 метра, при цьому довжина автомобіля «Тойота Кемри» д.н.з. НОМЕР_2 - 4,82 метра, а отже зіткнення автомобілів відбулось на відстані не більш, як 4,82 метра від бордюра правої смуги, а не на відстані 6 метрів від бордюра, як вказував водій ОСОБА_1 у своїх поясненнях. Крім цього, ширина автомобіля «Хюндай Тюксон» д.н.з. НОМЕР_1, має 1,83 метра, а ширина лівої смуги руху не менш ніж 3,8 метра, тобто ширина вільної лівої смуги була не менше 2,78 метра, що достатньо для безпечного об'їзду перешкоди.

За таких обставин, на переконання суду першої інстанції, причинно-наслідковим зв'язком зіткнення транспортних засобів в даному випадку є недотримання водієм ОСОБА_1 безпечного об'їзду перешкоди, а не зміна напрямку руху водієм ОСОБА_3

Однак такі висновки суду не ґрунтуються на матеріалах даної справи та протирічать наявним в матеріалах справи доказам. При цьому, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.3«б» та п. 12.3 ПДР України, суддя взагалі не звернув своєї уваги, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №160789 від 27.09.2017 року складеному відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, останній своїми діями порушив вимоги п. 2.3 «б» ПДР України, при цьому у даному протоколі лише наведено загальні поняття щодо обов'язків водія для забезпечення безпеки дорожнього руху та не зазначено, у яких конкретних діях чи бездіяльності водія ОСОБА_1 полягає суть вчиненого ним адміністративного правопорушення, а також не вказано, які саме транспортні засоби зіткнулись та отримали механічні пошкодження.

Так, матеріалами справи встановлено, що 27.09.2017 року о 08 год. 00 хв. по вул. Здолбунівська, 13в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, за наслідками якої на місці події працівниками поліції відносно кожного з учасників даної дорожньо-транспортної пригоди були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Відносно водія ОСОБА_3 протокол був складений за порушення ним п. 10.1 ПДР України, який керуючи транспортним засобом, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Тюксон» д.н.з. НОМЕР_1 та механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, останній, керуючи транспортним засобом, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну, в результаті чого відбулось зіткнення автомобілів, які внаслідок цього ДТП отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3 «б» ПДР України.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 27.09.2017 року приблизно о 08 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, рухався по вул. Здолбунівська в сторону вул. Харківське шосе в м. Києві у другій смузі. Проїжджаючи неподалік будинку №13 по вул. Здолбунівська, перед ним з правого ряду несподівано виїхав автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який в цей час намагався розвернутися у зворотному напрямку через подвійну суцільну лінію, тобто в місці, де Правилами дорожнього руху України заборонено здійснення таких маневрів. Побачивши зазначений автомобіль «Тойота», який раптово зупинився перед ним, перебуваючи одночасно на обох смугах майже перпендикулярно напрямку його руху, а тому, з метою об'їхати вказану перешкоду, він (ОСОБА_1) скерував свій автомобіль максимально ліворуч, частково виїхавши при цьому на смугу для зустрічного напрямку, однак не зміг запобігти ДТП, і правою боковою частиною свого автомобіля зіткнувся «по дотичній» з передньою частиною автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, в результаті чого, зірвав передній бампер та закріплений на ньому номерний знак автомобіля «Тойота».

Також наголошував, що після зіткнення він не намагався залишити місце ДТП, а навпаки одразу зупинився та увімкнув аварійну сигналізацію на своєму автомобілі. В той час, як водій автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_3, після зіткнення навпаки проїхав ще декілька метрів вперед та зупинився в межах другої смуги руху одразу за його автомобілем.

Свідок ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду справи пояснив, що 27.09.2017 року приблизно о 08 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Сеат», рухався по вул. Здолбунівська в сторону вул. А. Ахматової в м. Києві. В цей час доби (ранок) на вказаній ділянці дороги рух транспортних засобів у даному напрямку завжди дуже щільний, внаслідок чого утворився невеликий затор, а у зворотному напрямку рух був більш-менш вільним. Проїжджаючи повз будинок №13 по вул. Здолбунівська, побачив як автомобіль «Тойота», що рухався у попутному напрямку приблизно через 3-4 автомобіля попереду нього, різко розвернувся через подвійну суцільну смугу та зупинився у правій частині проїзної частини вказаної вулиці в зворотному напрямку. Після цього, водій автомобіля «Тойота», намагаючись об'їхати автомобілі, що були припарковані на проїзній частині в межах правої смуги руху, почав перестроюватись у другу смугу, якою в цей час рухався автомобіль «Хюндай»д.н.з. НОМЕР_1, що призвело до зіткнення з даним автомобілем, який намагаючись уникнути удару, виїхав лівою частиною свого автомобіля на смугу зустрічного напрямку.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 наданих працівникам поліції безпосередньо на місці пригоди (а.с. 4) та підтримав під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, 27.07.2017 року о 08 год. 00 хв., по вул. Здолбунівська, 13 в м. Києві він перебував за кермом свого автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, який не рухався (заглох) та намагався запустити двигун даного автомобіля і в цей час несподівано відчув сильний удар у передню частину свого транспортного засобу від автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, в результаті чого було пошкоджено передній бампер його транспортного засобу.

Разом з тим, такі пояснення водія ОСОБА_3 спростовуються поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди водія автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1 (а.с. 5), даними схеми ДТП (а.с. 3) щодо взаємного розташування транспортних засобів на проїзній частині та наявних механічних пошкоджень на автомобілях отриманих внаслідок ДТП, а також даними про характер та локалізацію цих пошкоджень.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП, обов'язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причино-наслідкового зв'язку між діями особи у вигляді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів.

За приписами пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

При цьому, виходячи з положень п.п. 1.3, 1.4 цих Правил, учасники дорожнього руху зобов'язані виконувати їх вимоги, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Крім того, згідно п. 10.4. ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

Таким чином, згідно з нормами чинного законодавства при виконанні маневру повороту ліворуч чи розвороту, або перед будь-якою іншою зміною напрямку руху, водій автомобіля «Тойота» - ОСОБА_3 мав би зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині і впевнитись у тому, що його маневр не створить перешкод у русі іншим учасникам, які здійснюють рух та мають переваги у русі перед ним. Однак, цих вимог Правил дорожнього руху водій автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_3 не дотримався, оскільки, виконуючи свій маневр щодо зміни смуги руху, останній, всупереч вимог п. 10.1 ПДР України, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, який в цей рухався по вул. Здолбунівська у другій смузі, не змінюючи при цьому напрямку свого руху.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає даним, що містяться в матеріалах справи, про що свідчить як розташування автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 одразу після зіткнення, так і характер механічних пошкоджень на обох автомобілях зафіксованих у схемі ДТП.

Отже, виходячи з пояснень водіїв - учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідка ОСОБА_4, даних схеми ДТП, на якій відображено місце зіткнення транспортних засобів за версіями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3, їх взаємне розташування на проїзній частині, а також враховуючи механічні пошкодження, які отримали автомобілі в результаті даної пригоди вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось на відстані не менш ніж 4,82 м (довжина автомобіля «Тойота Кемрі») від бордюрного каменю встановленого з правого краю проїзної частини, тобто в межах другої смуги проїзної частини вулиці Здолбунівська, по якій здійснював рух водій автомобіля «Хюндай» ОСОБА_1, і внаслідок цього зіткнення в автомобілі «Тойота» було пошкоджено капот, передній бампер, решітка радіатора, а автомобіль «Хюндай» отримав пошкодження переднього бамперу з правої сторони, переднього правого крила та колісного диска.

Таким чином, характер та локалізація пошкоджень на зазначених автомобілях свідчать про те, що автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 передньою частиною кузова контактував із правою передньою частиною автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1.

Переглядаючи в порядку ст. 294 КУпАП справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що висновки суду першої інстанції про те, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті недотримання водієм автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_1 безпечного об'їзду перешкоди, а не зміна напрямку руху автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та перевіривши наявні у справі докази, дійшов висновку, що водієм автомобіля «Хюндай» ОСОБА_1 були дотримані вимоги Правил дорожнього руху України і його дії не перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, в тому числі пояснення водіїв - учасників ДТП, свідка ОСОБА_4, дані схеми ДТП щодо взаємного розташування автомобілів на проїзній частині після зіткнення, характер та локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про те, що в даній ситуації саме дії водія автомобіля «Тойота» - ОСОБА_3 не відповідали вимогам ПДР України, який перед зміною напрямку руху не впевнився в безпечності свого маневру і ці порушення перебувають у прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що у справі зібрано достатньо доказів, які у своїй сукупності дають підстави зробити висновок, що водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, під час зміни напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, результаті чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1, а відтак, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена.

Разом з тим, оскільки на момент розгляду даної справи апеляційним судом сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження в справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, оскаржувана постанова судді від 12.01.2018 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закриття провадження в справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нової постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника подану в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 січня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі відносно нього закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а відносно іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 провадження в справі в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити щодо нього провадження в справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/867/2018 Категорія: ст.124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.