Справа № 626/1888/18
Провадження № 3/626/1030/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.10.2018 року м. Красноград

Суддя Красноградського районного суду Харківської області Дудченко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Красноградського ВП ГУНП в Харківській області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає АДРЕСА_1, громадянина України, який працює помбуром в ХВБР, щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №016856 від 03.09.2018 року, ОСОБА_1 03.09.2018 року о 09год. 50хв. в с.Піщанка Красноградського району по вулиці Першотравнева, 40 керував мопедом VІРЕR, реєстраційний номер АХ 9705АН з ознаками алкогольного спяніння, однак від проходження огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та надав пояснення, в яких вказав, що дійсно 03.09.2018 року близько 10 години в с.Піщанка Красноградського району він їхав на мопеді зі своїм товаришем, де був зупинений працівниками поліції, які звинуватили його, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння, однак був повністю тверезим. Після чого йому стали казати про необхідність поїхати до лікарні та пройди медичний огляд. Вважає що вся процедура проходила з порушенням діючого законодавства. В звязку з чим просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд заслухавши пояснення особи, стосовно якої складено протокол та дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положення ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст.7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб'єктом правопорушення, всіх обов"язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан спяніння чітко визначена законом.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння регламентовано ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою визначення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735(надалі Інструкція).

Відповідно до п.6 Розділу І даної інструкції, огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому згідно з п.7 Розділу І даної інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак на місці зупинки, ніхто не надавав можливості пройти такий огляд.

Крім того, згідно з п.22 Розділу ІІІ даної інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому відповідно до п.6-8 порядку направлення водіїв для проведення огляду від 17 грудня 2008 р. № 1103 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

П.8 У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, відповідно до положень вищезазначених нормативних документів, у разі відмови водія від проходження відповідного огляду, працівники поліції зобовязані були направити його в заклад охорони здоровя, де в присутності двох свідків скласти відповідний протокол, а не на місці зупинки.

Однак вимоги даного порядку поліцейськими також виконані не були, оскільки ОСОБА_1 не був направлений поліцейським для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров'я, а відповідний протокол складено на місці зупинки.

Таким чином суд приходить до висновків, що проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським, який складав протокол і оформлення його результатів, за наведених вище обставин проведено з грубим порушенням ст.266 КУпАП та інструкції, а згідно з ч.5 ст.266 та п.3.22, висновки та огляди щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї статті та Інструкції, вважаються недійсними.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій вст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

В звязку з викладеним, коли відмова водія ОСОБА_1 від проходження відповідного огляду на стан спяніння проведена з грубим порушенням процедури її проведення, а саме ст.266 КУпАП та інструкції, то у суду відсутні належні та допустимі дані, які б підтверджували факт перебування водія ОСОБА_1 03.09.2018 року о 09-50год. з явними ознаками алкогольного спяніння, як це зазначено у протоколі, у звязку з чим справу слід закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ст. 10, ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 266, ст. 278, ст. 280, ст. 283-285 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення Серії БД №016856 від 03.09.2018 року) - закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанову по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд.

Суддя Дудченко В.О.