Справа № 465/5747/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М.
Провадження № 33/811/51/18 Доповідач: Гуцал І. П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_1, з участю особи, провадження у справі стосовно якого закрито, ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 1 червня 2018 року стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 1 червня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 228183 28.09.2017 року, о 19:30 год., на 527 км.+300 м. Петришин Т.М., керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив обгін на перехресті, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, завдавши автомобілям технічних пошкоджень, чим порушив п.14.6а ПДР.

На постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 1 червня 2018 року ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дану постанову судді суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_4 зазначає, що ні він, ні його представник не були повідомлені про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції. Про прийняте рішення його представнику адвокату ОСОБА_5 стало відомо при ознайомленні з матеріалами справи 30 липня 2018 року, тому відповідно у межах десятиденного строку з моменту отримання копії оскаржуваної постанови він звернувся з апеляційною скаргою на рішення судді суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що постанова судді Франківського районного суду м. Львова від 1.06.2018 року є незаконною і підлягає скасуванню.Вказує на те, що ОСОБА_2 порушив ПДР, оскільки він, здійснюючи обїзд автомобілів в забороненому місці, поза межами смуг руху, спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не пропустивши його автомобіль.

ОСОБА_4 зазначає, що суддя суду першої інстанції не врахував, що свідок ОСОБА_6 чітко вказав, що зіткнення відбулось внаслідок обїзду водієм ОСОБА_2 автомобілів по острівках безпеки і поза межами смуги руху.

Наголошує на непослідовність пояснень самого ОСОБА_2, які в подальшому були покладені в основу висновку експерта. Сам висновок базується на суперечливих поясненнях ОСОБА_2 щодо того, що він рухався по своїй смузі руху, а не поза нею.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4А та його представника адвоката ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення особи, провадження у справі стосовно якого закрито, ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, які заперечили доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 не були присутні в судовому засіданні 1 червня 2018 року під час розгляду справи відносно ОСОБА_2, у матеріалах справи відсутні докази надіслання їм повідомлення про час та місце розгляду справи.

Щодо надіслання копії постанови на адресу ОСОБА_4, то матеріали справи таких даних не містять. Разом з тим, у матеріалах справи міститься розписка адвоката ОСОБА_5, дана ним 30 липня 2018 року, який ствердив, що ознайомився з матеріалами справи та здійснив її копіювання (а.с. 98). З апеляційною скаргою ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції 6 серпня 2018 року (а.с. 99).

З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Згідно ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Висновок судді суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується:

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2), яка складалася в присутності обох її учасників та підписана ними без жодних зауважень, відображено місце розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, з зображення вбачається, що на місці дорожньо-транспортної пригоди (527 км + 300 м автодороги Київ-Чоп) на напрямному острівцю позначеному розміткою 1.16.2 ПДР на відстані 300 м від кілометрового знаку 527 зафіксований автомобіль НОМЕР_1, який передньою частиною спрямований правіше від напрямку до м. Радехова. Попереду праворуч зафіксований автомобіль НОМЕР_2, який передньою частиною спрямований до м. Львова. Зіткнення даних автомобілів відбулося в межах перехрестя на напрямному острівці позначеному дорожньою розміткою 1.16.2 ПДР. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Mazda 3» отримав механічні пошкодження переднього бампера з правої сторони, правої фари, решітки радіатора, капоту, правого крила з переду, номерного знаку, а автомобіль марки «Кіа Rio», в свою чергу пошкодження правої дверки з переду і ззаду, правого крила з переду, порогу з переду з права, правого дзеркала заднього виду;

даними, які містяться в письмових поясненнях ОСОБА_2 (а.с. 4), в яких він пояснив, що 28.08.2017 року він керував автомобілем «Mazda 3» на автодорозі Київ-Чоп, рухався у сторону Радехова. У с. Малі Підліски, перебуваючи на головній дорозі, на нерегульованому перехресті на його смугу руху виїхав водій автомобіля марки «Кіа Rio», таким чином не пропустивши його, тому він не зміг уникнути зіткнення;

письмовими поясненням ОСОБА_4 (а.с. 3), згідно яких вінрухався по другорядній автодорозі Луцьк-Львів і мав намір виїхати на головну дорогу Київ-Чоп у напрямку м. Київ (тобто здійснити поворот наліво на перехресті). Переконавшись, що його автомобіль пропускають водії автомобілів, які рухаються по головній дорозі, для здійснення цього маневру, він почав поворот вліво та виїхав на головну дорогу і в цей момент у правий бік його автомобіля вдарив інший автомобіль марки «Mazda 3», який здійснив, за його словами, обгін декількох автомобілів, що знаходились на головній дорозі, пересік дві суцільні лінії та виїхав на островок безпеки.

З огляду на наведене, наявними в матеріалах справи доказами стверджується, що зіткнення обох попутних транспортних засобів мало місце на межі головної дороги, по якій рухався автомобіль марки «Mazda 3», та острівка безпеки.

Відповідно до п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, згідно п.16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Суддею суду першої інстанції дано належну оцінку висновку експерта № 1/46 від 5.04.2018 року, згідно якого, запропонований водієм автомобіля марки «Кіа Rio» ОСОБА_4 механізм розвитку даної пригоди є технічно неспроможний. В даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_4 не відповідали технічним вимогам п.п.9.2б, 9.4, 10.1, 10.4ч.1), 10.5, 16.11, вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 «Дорожні знаки» та вимогам дорожньої розмітки 1.3 Розділу 34 «Дорожня розмітка» підпункту 1 «Горизонтальна розмітка» чинних ПДР, що виразилось у тому, що він у забороненому місці почав виїжджати на головну дорогу, не надавши при цьому право першочергового проїзду автомобілю «Mazda 3», який по ній рухався. Крім того, у водія ОСОБА_2 не було технічної можливості зупинити свій транспортний засіб до лінії зіткнення з автомобілем «Кіа Rio», шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

Вказані докази є належними, допустимими та взаємоповязаними, підтверджують відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про неправильність проведених експертом розрахунків, атому даний висновок не міг братись до уваги при розгляді справи в суді першої інстанції, оскільки грунтується на суперечливих поясненнях водія ОСОБА_2, то такі не заслуговують на увагу, оскільки такий висновок складений на основі вихідних даних, наданих усіма учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Покликання ОСОБА_4 на те, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_2, оскільки саме він здійснив обгін декількох автомобілів, що знаходились на головній дорозі, та виїхав на островок безпеки, то такі є безпідставними та спростовуються вищенаведеними доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя суду першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі є безпідставними та спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків, викладених у постанові судді суду першої інстанції ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 не подали та таких не здобуто.

Враховуючи наведене, вважаю, що суддя суду першої інстанції розглянув справу у відповідності до положень ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, повно та обєктивно дослідив обставини справи і обгрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та про необхідність закриття провадження у справі.

Неправильного застосування норм матеріального або процесуального права при розгляді справи суддею, які б стали підставою для скасування чи зміни оскаржуваної постанови не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 1 червня 2018 року стосовно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.