БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1479/18
Провадження № 3/497/834/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2018 року, суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, що поступили з Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого директором ПП "ДІ ВІ", інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КК № 085425 виданий 22.09.1998 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.161-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2018 року до суду надійшли матеріали з Головного управління ДФС в Одеській області про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

З вивченого протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 24.07.2018 року в результаті проведення планової виїзної перевірки працівниками Державної фіскальної служби України Головне управління ДФС в Одеській області, Приватного підприємства «ДІ ВІ», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, було встановлено, що ОСОБА_2, директор ПП «ДІ ВІ» вчинив правопорушення заниження податку на додану вартість в періоді, зо перевірявся, «б» п.197.1, ст.187, п.188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, «г» п.198.5 ст.198, п.201.1, 201.7, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2756-VІ із змінами та доповненнями.

За даним фактом працівниками ГУ ДФС в Одеській області 21.08.2018 року відносно ОСОБА_2, директора ПП «ДІ ВІ» - посадової особи, складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 - в судовому засіданні свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, надав пояснення, а саме: що він був прийнятий на роботу у квітні 2018 році, а порушення вимог податкового законодавства було виявлено за період з 2015 року по 2017 рік, тобто він жодного відношення до виявленого правопорушення не має, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Просив провадження по справі закрити.

Суд, вивчивши матеріали про адміністративне правопорушення у їх сукупності приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, положення ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачають відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до вимог ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Суб'єктивною стороною адміністративного правопорушення має бути прямий умисел, або ж вчинення правопорушення з необережності, однак у будь якому випадку особа має або ж свідомо допускати настання шкідливих наслідків або ж легковажно розраховувати на їх відвернення.

Об'єктивною стороною ч.1 ст.163-1 КУпАП є порушення правил ведення податкового обліку. Правила ведення податкового обліку зазначенні в Главі 2 «Податкова звітність» Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року. Як вбачається із змістової частини згаданої норми КУпАП, об'єктивна сторона саме цього складу адміністративного правопорушення не прирівнює заниження суми податку на додану вартість, до ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку. Помилка або неправильність дій, спрямованих на формування податкового обліку, складом зазначеного правопорушення не охоплюється. Значення має порушення самого порядку або процедури ведення податкового обліку (неподання, несвоєчасне подання певних документів, звітів і т. ін.).

Проте, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які конкретні винні дії чи винну бездіяльність вчинив або допустив ОСОБА_2 і саме в період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року

Судовим розглядом встановлено, що згідно Наказу (розпорядження) №65к від 18.04.2018 року Приватного підприємства «ДІ ВІ» ОСОБА_2 прийнятий на роботу з 19.04.2018 року на посаду директора.

Тоді ж, ПП «ДІ ВІ» 18.04.2018 року було направлено повідомлення про прийняття працівника на роботу ОСОБА_2 до ДФС в Одеській області, та подано відповідний звіт.

Але, в матеріалах справи наявний лише акт перевірки, на підставі якого і був складений протокол. Будь-яких інших даних про вчинення ОСОБА_2 правопорушення немає.

Окрім того, суб`єкт правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП, є спеціальним, однак в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що особа, відносно якої складено протокол є суб`єктом вказаного складу правопорушення.

Головний державний ревізор-інспектор ОСОБА_4 не пересвідчився в тому, чи працював ОСОБА_2 на вказаній посаді в період, в якому було виявлено правопорушення, та не надав суду відповідних доказів.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності обєктивних і суб'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги вище викладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі, оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі повного і об'єктивного дослідження усіх обставин справи, суд приходить до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_2 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно вчинив вказане правопорушення, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Враховуючи, що в період, в який вчинено адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 не працював на посаді директора ПП «ДІ ВІ», а тому не може бути суб'єктом даного правопорушення.

А відтак, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст.163-1 ч.1 КУпАП підлягає закриттю в звязку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення, оскільки положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.7, 9, 14, 163-1 ч.1, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 279, 280, 283, 284, 285, 287-289, 291 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі ст.247 п.1 КУпАП, за відсутністю в діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її оголошення.

Суддя ____________ С.В.Кодінцева