П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2018 року

Суддя шевченківського районного суду м.Запоріжжя Галущенко Юлія Андріівна,з участю особи,яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,адвоката ОСОБА_2,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,який зі слів не працює,мешкає за адресою м.Запоріжжя,вул.Скворцова 134

про скоєння адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16.08.2018 р.о 18.37 год.по вул.І.Сікорського 352 в м.Запоріжжі водій ОСОБА_1керував автомобілем НОМЕР_1 у стані наркотичного сп*яніння,чим порушив вимоги п.2.9»а» Правил дорожнього руху України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1по суті порушення надавав пояснення про те,що з результатами медичного огляду не згоден.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1не визнав свою винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення,яке ставиться йому за провину.

Пояснив,що 16.08.2018 р.він керував автомобілем НОМЕР_2 по вул.І.Сікорського в м.Запоріжжі,де був зупинений екіпажем патрульної поліції,під час спілкування з поліціянтами поводився цілком адекватно,жодних ознак наркотичного спяніння не виявляв,був тверезий.Незважаючи на це,йому предявили вимогу пройти огляд на стан наркотичного сп*яніння у медичному закладі,на що він дав згоду та отримав направлення.У медичному закладі був перевірений лікарем та за результатами аналізів встановлено,що він перебуває у стані наркотичного спяніння(марихуана),з чим він не згоден.Пройти повторний огляд йому відмовили та склали акт за результатами огляду із висновком лікаря про те,що він знаходиться у стані наркотичного сп*яніння.Вважав,що висновок лікаря нарколога не відповідає фактичним обставинам справи,оскільки був прийнятий без повторного огляду та без урахування його пояснень.

Адвокат ОСОБА_2вважав,що досліджені при розгляді справи докази протирічать фактичним обставинам,наявності у діях ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення не підтверджують,що є підставою для закриття провадження у справі з підстав,передбачених ст.247 п.1 КупАП.

За результатами розгляду справи суддя встановив,що винуватість ОСОБА_1знайшла своє підтвердження доказами,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у рішенні по справі «Коробов проти України»,з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП,адміністративним правопорушенням(проступком)визнається протиправна,винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення по статті 130 ч.1 КпАП України становить керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол в даному випадку складений з підстав керування особою транспортним засобом у стані наркотичного сп*яніння.

Як передбачено п.2.9»а» Правил дорожнього руху України(далі ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп*яніння або знаходячись під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Водієм згідно п.1.10 ПДР є будь-яка особа,що керує транспортним засобом,вершник,візник,погонич тварин,який веде їх за поводдя,прирівнюється до водія.Водієм є також особа,що навчає керуванню,знаходячись безпосередньо у транспортному засобі.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров*я № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858 ,яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду,огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів,дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Згідно рапорту інспектора Никитенко М.В.від 16.08.2018 р., 16.08.2018 р.об 18 год.37 год.екіпажем патрульної поліції по вул.І.Сікорського в м.Запоріжжі за порушення п.2.3»в» ПДР був зупинений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2,під час спілкування з яким були виявлені ознаки наркотичного спяніння,у звязку з чим водієві було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку у лікаря нарколога у медичному закладі,на що водій ОСОБА_1погодився та отримав направлення.Результ огляду позитивний-наркотичне спяніння,за цим фактом відносно ОСОБА_1складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП.

За направленням інспектора поліції,16.08.2018 р.о 19 год.15 хв.ОСОБА_1пройшов огляд на стан сп*яніння у КУ ЗОНД,згідно висновку лікаря-нарколога ОСОБА_1перебуває у стані наркотичного сп*яніння(марихуана).

Прийняттю такого висновку передувало відібрання у ОСОБА_1аналізу сечі,який за результатами лабораторних тестів на наявність морфину,метадону,амфетамину,марихуани,підтвердив наявність у сечі ОСОБА_1марихуани,про що зазначено у акті № 3708 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп*яніння.

Таким чином,спростовані пояснення ОСОБА_1про те,що висновок лікаря-нарколога приймався без проведення його повного огляду,лише з використанням результатів аналізу сечі,оскільки зафіксовано документально за результатами лабораторних тестів наявність вмісту марихуани у сечі,ці відомості нічим об*єктивно не спростовані.

Посилання адвоката ОСОБА_2на незаконне направлення уповноваженими особами водія ОСОБА_1на проходження медичного огляду за відсутності у його поведінці явних ознак наркотичного спяніння,на висновок судді не впливають,оскільки згідно п.2.5 ПДР,водій зобов*язаний на вимогу працівників поліції пройти у встановленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп*яніння,впливу наркотичних або токсичних речовин,таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами,при цьому ознаки стану спяніння у кожному випадку є індивідуальними та визначаються працівником поліції під час спілкування з водієм у сукупності з іншими чинниками.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Як передбачено ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналізуючи наведені докази суддя встановив,що фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,викладені у протоколі щодо ОСОБА_1,при розгляді справи в суді знайшли підтвердження достатніми допустимими та належними доказами,жоден з яких не спростований.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України ОСОБА_1призначається адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гр.з позбавлення права керування транспортним засобом на строк один рік.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,тобто 352 гр.40 коп.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.33-35,130 ч.1,283-285 КУпАП,суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200(десять тисяч двісті)гривень в дохід держави (розрахунковий рахунок № 8001, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач коштів ГУК у Запорізькій області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, призначення платежу адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху)з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдеся дві) гр.40 коп. на користь держави отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача : 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету : 22030106.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою,яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А.Галущенко