Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/152/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз О.С.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2018 м. Кропивницький

Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвоката Юраха В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2018, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватний підприємець, мешканець АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2018 ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що 13 вересня 2018 року близько 01 години 00 хвилин по вул. Центральній в с. Краснопілля Голованівського району Кіровоградської області, керуючи автомобілем «МАЗ 630308-023» н.з. «НОМЕР_2» з причепом д.н.з. «НОМЕР_3», не впоравшись з керуванням, не врахувавши дорожнього покриття, допустив перевертання причепу, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1. Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_3 13 вересня 2018 року близько 01 години 00 хвилин по вул. Центральній в с. Краснопілля Голованівського району Кіровоградської області, після дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, вживав спиртні напої, чим порушив п. 2.10.(є) Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду стосовно нього скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП. Своє прохання апелянт мотивує тим, що алкогольні напої не вживав після ДТП. На пропозицію поліцейських пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою технічних засобів відмовився, оскільки мав бажання пройти такий огляд у медичному закладі. Не зважаючи на це, працівниками поліції було відмовлено в проханні апелянта та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Водночас, жодних доказів того, що апелянт вживав алкогольні напої, матеріали справи не містять. Окрім цього, зазначає, що пояснення, які містяться в матеріалах справи підписував не читаючи, оскільки було темно та вважав, що пояснення були написані з його слів, однак під час ознайомлення з матеріалами справи виявилось, що працівники поліції не правильно виклали його пояснення.

Що стосується висновку суду щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то із таким рішенням він не згоден, адже вимог п. 12.1 ПДР України не порушував, а ДТП сталось із-за поганого дорожнього покриття (наявність ям).

З огляду на вказані вище порушення, які були допущенні працівниками поліції під час проведення огляду водія на встановлення стану сп'яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також неповноту, однобічність та необ'єктивність судового розгляду справи, на переконання апелянта, постанова суду має бути скасована, як незаконна, а провадження по справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Водночас, у зв'язку із тим, що апелянт не був присутній під час розгляду справи про адміністративні правопорушення, а про існування постанови суду йому стало відомо 26.11.2018, коли було отримано копію оскаржуваного рішення в суді, а тому останній просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки він пропущений з поважних на те причин.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши думку захисника ОСОБА_3 - адвоката Юраха В.М., який просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду від 13.11.2018, задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3, скасувати дану постанову суду та закрити провадження по справі, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з таких підстав.

Як слідує із матеріалів справи постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення була постановлена 13.11.2018 за відсутності ОСОБА_3, що підтверджується даною постановою суду (Т. 1 а.с. 20-23).

Згідно супровідного листа копія постанови суду правопорушнику була направлена поштою 15.11.2018 (Т. 1 а.с. 24), однак даних про отримання цієї постанови ОСОБА_3, матеріали справи не містять. Як слідує із заяви ОСОБА_3, копію оскаржуваної постанови він отримав 26.11.2018 (Т. 1 а.с. 25).

Із штемпелю на поштовому конверті вбачається, що апеляційна скарга на постанову суду ОСОБА_3 направлена до районного суду 05.12.2018, а отримана судом 07.12.2018, тобто необхідно вважати, що апеляційна скарга подана в межах 10-ти денного строку з моменту отримання копії постанови суду.

За наведених обставин слід вважати, що ОСОБА_3 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2018 з поважних на те причин, а тому строк на подання апеляційної скарги необхідно поновити.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_3 за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Диспозицією частини четвертої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, зокрема, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_3 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 032923 від 13.09.2018, пояснення свідка ОСОБА_5

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 032923 від 13.09.2018 слідує, що ОСОБА_3 13 вересня 2018 року о 01.00 годині по вул. Центральній в с. Краснопілля Голованівського району Кіровоградської області, після дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний, вживав спиртні напої, чим порушив п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП (Т. 1 а.с. 1).

З пояснень свідка ОСОБА_5, які надавались працівникам поліції слідує, що 13.09.2018 він був запрошений працівниками поліції в якості свідка та у його присутності водієві МАЗ, ОСОБА_3, який в с. Краснопілля не впорався із керуванням та перевернув причеп, пропонувалось пройти тест «Драгер», на що водій, в його присутності, відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння (Т. 1 а.с. 5).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших

закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 11.11.2015 (далі по тексту - Інструкція 1452/735), огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров'я.

Із наданих суду матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 працівником поліції пропонувалось пройти огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп'яніння на місці ДТП з використанням спеціальних технічних засобів. Від проходження такого огляду ОСОБА_3 відмовився в присутності не двох свідків, як це передбачено ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735, а лише одного свідка, що вже є порушенням процедури проведення огляду особи на визначення стану алкогольного сп'яніння.

Також, необхідно зазначити, що працівником поліції, всупереч вимогам ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, після відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці ДТП, не було запропоновано пройти відповідний огляд в закладі охорони здоров'я, що також є істотним порушенням вимог нині діючого законодавства.

З огляду на допущені працівником поліції порушення під час проведення процедури огляду водія на визначення стану алкогольного сп'яніння, які залишились поза увагою суду першої інстанції, необхідно прийти до висновку, що в даному випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння) відсутнє порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.10 «є» ПДР України, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Водночас, суд звертає увагу на те, що в оригіналі протоколу про адміністративне правопорушення серії БД 032923 від 13.09.2018 вказано, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.10 (є) ПДР України (Т. 1 а.с. 1), однак у копії вказаного протоколу про адміністративне правопорушення (Т. 2 а.с. 2) відсутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.10 (є) ПДР України. Наведена вище обставина вказує на факт внесення дописок у протокол про адміністративне правопорушення після його складення, що є недопустимим.

Також, передчасним є висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Із диспозиції ст. 124 КУпАП слідує, що відповідальність за даною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ст. 124 КУпАП, до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 032922 від 13.09.2018, схему місця ДТП, пояснення свідка ОСОБА_5

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 032922 від 13.09.2018, ОСОБА_3 ставиться в провину те, що він 13 вересня 2018 року о 01 години 00 хвилин по вул. Центральній в с. Краснопілля Голованівського району Кіровоградської області, керуючи автомобілем «МАЗ 630308-023» д.н.з. «НОМЕР_2» з причепом д.н.з. «НОМЕР_3», не впоравшись з керуванням, не врахувавши дорожнього покриття, допустив перевертання причепу, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (Т. 2 а.с. 1).

Пунктом 12.1. ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що суть адміністративного правопорушення не відповідає нормативному акту, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. Так, в протоколі зазначено, що ОСОБА_3 не впоравшись з керуванням, не врахувавши дорожнього покриття, допустив перевертання причепу, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Такі дії ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України, які регламентують вибір безпечної швидкості руху, що в даному випадку є неправильним висновком, адже в провину ОСОБА_3 не ставиться перевищення допустимих меж безпечної швидкості руху, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Як зазначав у своїх поясненнях ОСОБА_3, причиною ДТП стало неякісне дорожнє покриття (наявність ям), а не перевищення швидкості руху.

Водночас, не відповідає дійсності вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час коли сталась ДТП, адже як зазначав ОСОБА_3, перевертання причепа було о 21 год 30 хв 12.09.2018, а не о 01 год 00 хв 13.09.2018, як про це вказано у протоколі.

Також, необхідно зазначити, що в оригіналі протоколу про адміністративне правопорушення серії БД 032922 від 13.09.2018 вказано, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України (Т. 2 а.с. 1), однак у копії вказаного протоколу про адміністративне правопорушення (Т. 1 а.с. 2) відсутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 12.1 ПДР України. Наведена вище обставина вказує на факт внесення дописок у протокол про адміністративне правопорушення після його складення, що є недопустимим.

Інші докази, які були надані суду, а саме: схема місця ДТП та пояснення свідка ОСОБА_5, який не був очевидцем ДТП, не доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було доведено вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому необхідно вважати, що в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Керуючись п. 1 ст. 247, п. 2 ч. 8 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2018.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.11.2018 стосовно ОСОБА_3 за ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду П.М. Ремез