Справа № 443/1304/18 Головуючий у 1 інстанції: Коліщук З.М.
Провадження № 33/811/345/18 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_1, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2018 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що 19 липня 2018 року, приблизно о 23 год., на 405 км автодороги Львів-Івано-Франківськ-Мукачево, керував автомобілем марки «ChevroletLacett», номерний знак НОМЕР_1, що належить йому, з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння згідно встановленого законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України.

На постанову судді Добош І.В. подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2018 року та справу скерувати для розгляду за підсудністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги в частині поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у його відсутності, матеріали справи не містять даних про вручення йому за місцем його реєстрації та проживання поштового повідомлення про час та місце розгляду справи. Зазначає, що оскільки розгляд справи відбувся у його відсутності, таким чином були порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання та користуватися правничою допомогою адвоката.

Зазначає, що постанова судді Жидачівського районного суду Львівської області від 9.10.2018 року є незаконною та необґрунтованою. Вказує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся з порушенням правил підсудності. Так, правопорушення, зазначене у протоколі відбулося в межах адміністративно-територіальної одиниці Перемишлянського району Львівської області. Також наголошує, що він зареєстрований у м. Львові, а його транспортний засіб знаходиться на обліку у м. Львові, тому вважає, що дана справа не підсудна Жидачівському районному суду Львівської області. Вказує, що суд першої інстанції мав достатні підстави повернути справу для належного оформлення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду справи щодо нього, при цьому матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений судом про дату, місце та час розгляду справи щодо нього.

Щодо надіслання копії постанови ОСОБА_2 , то у матеріалах справи міститься розписка про те, що 25 жовтня 2018 року ОСОБА_2 отримав копію постанови судді місцевого суду (а.с. 26) та відповідно в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження звернувся з апеляційною скаргою на постанову судді місцевого суду (а.с. 30-31).

З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, з врахуванням недотримання суддею місцевого суду вимог ст. 268 КУпАП, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 є поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах даної справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 128099 від 19.07.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19.07.2018 року, які знаходяться в матеріалах даної адміністративної справи, згідно яких вони ствердили, що були свідками того, як водій ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку (а.с. 5, 6).

Таким чином, наявними у справі доказами стверджується факт відмови ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з'ясовано всі обставини справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення правил підсудності при розгляді даної справи, то слід зазначити, що згідно даних протоколу про адміністративне порушення у такому зазначене місце проживання ОСОБА_2 Львівська область, Жидачівський район, с. Ходорківці. З даним протоколом ОСОБА_2 ознайомився належним чином, погодився з його змістом, про що розписався у ньому. Ураховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині порушення правил підсудності при розгляді даної справи.

Що стосується розгляду справи у відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що, на думку апелянта, позбавило його можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, то слід зазначити, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було надано таке право, проте апелянтом не надано нових доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 суддя вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Жидачівського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2018 року.

Постанову судді Жидачівського районного суду Львівської області від 9 жовтня 2018 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.