"26" грудня 2018 р. Справа № 363/4898/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДФС у Київській області щодо

головного бухгалтера ТОВ «Мелітопольський хлібокомбінат» ОСОБА_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу № 556 про адміністративне правопорушення, головний бухгалтер ТОВ «Мелітопольський хлібокомбінат» ОСОБА_1 вчинила правопорушення, а саме факт реалізації алкогольних напоїв (вина, коньяку) без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, чим порушила вимоги ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зі змінами і доповненнями.

Відповідно до п.п. а та bч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права, як бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Згідно принципу автономного тлумачення та установленої практики ЄСПЛ поняття «кримінальне обвинувачення» має для суду автономний зміст і не залежить від його розуміння законодавства держав учасниць Конвенції і може означати «звинувачення у вчиненні правопорушення».

Права особи на захист є однією із основних засад судочинства (ст. 129 Конституції України).

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з Кодексом ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч. 1 і 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу).

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 Кодексу).

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 Кодексу).

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями обєктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що його складено у відсутність ОСОБА_1, копію якого останній не вручено, пояснення з приводу зазначеного в протоколі правопорушення не відібрано, її процесуальні права не розяснено.

Також, в матеріалах адміністративної справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлено про час та місце складання адміністративного протоколу, відібрання пояснень з приводу обставин правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що остання повідомлялась про необхідність зявитися до ГУ ДФС у Київській області для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, у протоколі № 556 про вчинення правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1міститься ряд невідповідностей.

Зокрема, у протоколі, а саме у місці відведеному для підтвердження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, факту розяснення їй прав, у місці відведеному для пояснення такої особи, а також у місці відведеному для підпису про отримання другого примірника протоколу міститься напис, що остання за викликом не зявилась. Водночас, у цих же графах наявні підписи невстановленої особи, поряд з написом ОСОБА_1

Оскільки в протоколі містяться відомості про вчинення правопорушення 14.08.2017 року о 10 год. 42 хв. в Запорізькій області, м. Мелітополь, вул. 8-го Березня, 2, каса підприємства, коли сам протокол складено у м. Києві, вказана справа згідно ст. 276 КУпАП розгляду Вишгородським районним судом Київської області не підлягає.

Вказана справа згідно ст. 276 КУпАП розгляду Вишгородським районним судом Київської області не підлягає.

Беручи до уваги викладене даний протокол слід повернути до згаданого правоохоронного органу для належного оформлення.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 2 і 256 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 повернути до ГУ ДФС у Київській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя