Справа № 482/1494/18
Номер провадження 3/482/623/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 жовтня 2018 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Демінської О.І., за участю секретаря судового засідання - Шведової Я.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, РНОКПП- НОМЕР_1, не працюючого, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2018 року до Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №061929 від 05.08.2018 року, 04.08.2018 року, о 23.25год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом ГАЗ 3302 3 КТП 7, н.з. ВЕ 6327АС, на а.д. Н-24 Благовіщенське Миколаїв, 191 км, в стані алкогольного спяніння, огляд у встановленому законом порядку проводився в Новоодеській ЦРЛ у лікаря- нарколога, результат огляду позитивний 0,33%, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1, будучи присутнім у судовому засіданні 06.09.2018 р., в судове засідання 05.10.2018 року не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю, зазначив, що висновок лікаря щодо результатів медичного обстеження з метою виявлення стану алкогольного спяніння, складеного відносно нього, не можна вважати чинним, оскільки, він складений неналежною особою, яка не має такого права.

Вивчивши дані протоколу про адміністративне правопорушення та матеріали справи суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ГАЗ 3302 3 КТП 7, н.з. ВЕ 6327АС, на а.д. Н-24 Благовіщенське Миколаїв, 191 км, суд вважає доведеним та цей факт ним не заперечується.

Як вбачається з протоколу про адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком Новоодеської ЦРЛ №66 від 04.08.2018 р.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд осіб, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або, у разі незгоди водія на проведення такого огляду, у закладі охорони здоров'я.

Згідно з п.п. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735 огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров»я).

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння встановлювався висновком лікаря- Денищеч Л.М.

Проте, згідно поданої ОСОБА_1, до суду заяви, останній стверджує, що складений лікарем висновок щодо результатів медичного обстеження з метою виявлення стану алкогольного спяніння, складеного відносно нього, не можна вважати чинним, оскільки, він складений неналежною особою, яка не має такого права.

Ці пояснення ОСОБА_1 узгоджуються наданою головним лікарем Новоодеської ЦРЛ (вих№1245 від 28.08.2018 року) інформацією на адвокатський запит від 17.08.2018 року, відповідно якої посвідчення сертифікат про проходження навчання сучасним методам проведення профілактичних наркологічних оглядів має лікар-нарколог ОСОБА_2, інші лікарі ЦРЛ м.Нова Одеса пройшли спеціальну підготовку на базі Новоодеської ЦРЛ та мають право проводити медичні огляди громадян на стан спяніння, забору біологічного матеріалу та діагностики спяніння.

Тобто, як вбачається з наданої Новоодеською ЦРЛ інформації, відповідне посвідчення про проходженнчя тематичного удосконалення за відповідною програмою має лише лікар ОСОБА_2, яка, як слідує з матеріалів справи, медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння не проводила.

Лікар ОСОБА_3 такого посвідчення не має, доказів тиого, що вона є лікарем-наркологом суду не надано.

Отже, з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що висновок №66 від 04.08.2018 р. щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий лікарем ОСОБА_3, який був підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можна вважати належним та допустимим доказом.

Дослідивши докази, суд вважає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів, які б підтверджували обґрунтованість його складання у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказані у протоколі обставини свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли.

Згідно з роз'ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 подій і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.08.2018 року серія БД № 061929.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП- НОМЕР_1 - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.08.2018 року серія БД № 061929.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_4