Справа № 404/5573/18
Номер провадження 3/404/2052/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

27.06.2018 року о 23 год. 04 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «БАЗ - 2215», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Києві на автостанції «Видубичі», був неуважний, рухався заднім ходом та допустив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, чим порушив вимоги п.п.2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження.

Крім того, 27.06.2018 року о 23 год. 04 хв. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «БАЗ - 2215», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в м. Києві на автостанції «Видубичі», був неуважний, рухався заднім ходом та допустив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Octavia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ,під керуванням ОСОБА_2, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10 (а) Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 зазначив, що вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнає частково, пояснивши, що керуючи автобусом, у місці та за часу, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, не відчув і не бачив зіткнень з іншим автомобілем, а тому вважає, що самого зіткнення могло і не бути. Вказує, що на місці події потерпілий дійсно йому предявив претензію у звязку із дорожньо-транспортною пригодою, показав пошкодження на своєму автомобілі, але оскільки його автобус не мав слідів пригоди, а пасажири наполягали на продовженні руху за маршрутом, він залишив місце події, не дочекавшись працівників поліції.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав частково, його вина доводиться дослідженими під час розгляду справи доказами: протоколами про адміністративні правопорушення (а.с.1, 11), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.4, 14), рапортом (а.с.15), письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2, який повідомив обставини аналогічні, встановленим судом, та вказав, що водій автобуса, який під час руху здійснив зіткнення з його транспортним засобом, залишив місце пригоди, не дочекавшись поліцейських (а.с.6, 30), які у своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом.

При цьому суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 щодо своєї невинності у дорожньо-транспортній пригоді, як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, яке також підтверджується його фактичним діями, повязаними із залишенням місця події. Крім того, пояснення ОСОБА_1 спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_2, який раніше із ОСОБА_1 не знайомий та причини оговорювати останнього не встановлені. Пояснення ОСОБА_2 повністю узгоджуються із протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, також підтверджуються тим, що він викликав працівників поліції та вживав заходи щодо належного оформлення дорожньо-транспортної пригоди, а ОСОБА_1 залишив місце пригоди, незважаючи на зауваження ОСОБА_2 та виклик працівників поліції. Таким чином пояснення потерпілого ОСОБА_2 у сукупності з раніше наведеними доказами, які визнаються судом належними, допустимими та достовірними, доводять обставини, встановлені судом.

Відтак, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, а його дії підпадають під ознаки адміністративних правопорушень, передбачених:

- ст.124 КУпАП, оскільки ОСОБА_1, під час керування автомобілем, порушив вимоги п.п.10.9, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів;

- ст.122-4 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 як водій транспортного засобу у порушення вимог пункту 2.10 (а) Правил дорожнього руху залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП у випадку вчинення кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки стосовно ОСОБА_1 до суду надійшло дві окремі справи про адміністративні правопорушення, одна з яких за ст.124 КУпАП (справа №404/5573/18 провадження №3/404/2053/18), а інша за ст.122-4 КУпАП (справа №404/5573/18 провадження №3/404/2052/18), які розглядаються одночасно одним складом суду, стягнення накладається із дотриманням вимог ч.2 ст.36 КУпАП.

При визначенні виду стягнення, яке підлягає застосуванню, суд враховує положення ст.33 КУпАП виходить із того, що ОСОБА_1 вину визнав частково.

Таким чином, із врахуванням особи винного та обставин справи, суд вважає за можливе накласти стягнення у межах закону, який порушив ОСОБА_1, у виді штрафу, більш серйозний розмір якого визначений у санкції ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 124, 122-4, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло