Справа № 758/466/18
3/758/5089/18 Категорія 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 129355 від 28 грудня 2017 року, ОСОБА_1 28 грудня 2017 року о 02 годині 20 хвилин по вул. В.Вал, 20 в м. Києві, керував транспортним засобом «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатами огляду проведеного на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат якого становив 2,56 ‰ (проміле).

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак, враховуючи тривалий час розгляду даної справи судами першої та апеляційної інстанцій, з метою недопущення порушення розумних строків, вважаю за можливе проводити розгляд за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення вказуючи на те, що він не був згоден із результатами технічного приладу, про що говорив працівникам поліції, однак вони в порушення приписів закону не запропонували йому проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Дослідивши матеріали, оцінивши наявні у справі докази, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в зв'язку з відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає у разі повторного протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Відповідно до норм даної Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов спеціальну підготовку (тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Постановою судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 04 червня 2018 року справу було направлено на доопрацювання, оскільки протокол не відповідав вимогам ст. 256 КУпАП.

09 серпня 2018 року матеріали справи були повернуті на адресу суду без виконання встановлених порушень.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, у зв'язку з невідповідністю даного протоколу нормам ст. 256 КУпАП, а також виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Матеріали справи не містять диску з відеозаписами нагрудної камери працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення, з фіксацією обставин з місця події, чи інших належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо перевірити зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а також доводи ОСОБА_1 стосовно порушення процедури проходження ним огляду на стан сп'яніння, що має важливе значення для оцінки допустимості результату тесту приладу «Драгер», та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, уповноваженою на складання протоколу особою не надано до суду достатніх доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 287, 288, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В.М.Бородій