Справа № 199/9234/18
ПОСТАНОВА

іменем України

26.12.2018 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 16.11.2018, складеного за ч. 4 ст. 122 КУпАП, слідує, що 16.11.2018 о 14:59 годині у м. Дніпрі по вул. Берегова, 32 водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «DAF 95XF380», н.з. ВТ6035ВМ, порушив знак 2.1, при цьому спричинив створення аварійної обстановки, а саме: примусив водія л-та пол. ОСОБА_2, яка керувала автомобілем «Toyota Prius», н.з. 112564, різко змінити швидкість, напрямок руху, для того, щоб вжити всіх заходів щодо забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян, чим порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 16.11 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не зявився, повідомивши суд про те, що він територіально проживає та знаходиться в місті Херсоні, у звязку з чим не має можливості прибути до суду. При цьому ОСОБА_1 надіслав свої письмові пояснення, відповідно до яких він зазначив, що із складеним протоколом про адміністративне правопорушення не згоден, оскільки аварійної ситуації на дорозі не створював.

Вивчивши письмові пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вищевказані рішення ЄСПЛ, які, згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», обовязкові і для працівників Національної поліції, справа про адміністративне правопорушення не містить обєктивних доказів вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Зокрема, матеріали справи відносно ОСОБА_1 складаються з: протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_1, рапорту працівника поліції.

На запит суду щодо надання відеозапису з нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, судом отриманий лист від 12.12.2018 УПП в Дніпропетровській області, відповідно до якого надати відеозапис немає можливості, оскільки відеозйомка не проводилась.

Протокол про адміністративне правопорушення, який у відповідності до ст. 251 КУпАП, може бути доказом в справі про адміністративне правопорушення, за своїм змістом не може спростувати пояснення ОСОБА_1, в яких він заперечив факт вчинення ним адміністративного правопорушення, які також у відповідності до ст. 251 КУпАП є доказом у справі, оскільки протокол про адміністративне правопорушення, в даному випадку, є кінцевим документом, складеним посадовою особою Національної поліції за наслідком оцінки ним доказів у справі, яка, з урахуванням невизнання водієм своєї вини, здійснена за відсутності будь-яких інших обєктивних доказів у справі, враховуючи, що справа не містить ані пояснень свідків правопорушення, ані відеозапису з камер спостереження.

До складеного рапорту працівника поліції слід віднестися критично, оскільки рапорт у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказом не є, оскільки не містить ознак документу.

За таких обставин відомості, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, про те, що ОСОБА_1порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 16.11 Правил дорожнього рухуне знайшли свого підтвердження належними доказами.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко