Справа № 318/2788/18
Номер провадження №3/318/741/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2018 року м. Камянка-Дніпровська

Суддя Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області Васильченко В.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Департаменту захисту економіки управління захисту економіки Національної поліції України в Запорізькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на України, яка працює на посаді майстра лісу ДП «Камянсько-Дніпровське лісове господарство», проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 338 від 06.12.2018 р., ОСОБА_1, перебуваючи на посаді майстра лісу Водянського лісництва ДП «Камянсько-Дніпровське лісове господарство», тобто будучи посадовою особою державної лісової охорони, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію (щорічну) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Оскільки, ОСОБА_1 будучи майстром лісу Водянського лісництва є посадовою особою державної лісової охорони, повинен був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік до 1 квітня 2018 року. За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, - 21.10.2018 року об 15:43.

Відповідно до листа управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК) №71-05/51350/18 від 05.11.2018, встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвався в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - ІТС Реєстр) 04.04.2018 року о 20:18 та після реєстрації-Шило Ю.Г., ніяких дій в ІТС Реєстрі не виконував, тобто з 04.04.2018-21.10.2018 року не вчиняв дій направлених на подачу декларації (щорічної) за 2017 рік. Декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1, за 2017 рік подана до ІТС Реєстру 21.10.2018 року.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, орган поліції вважає 21.10.2018 року, а фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП дату складання протоколу, тобто 06.12.2018 р., оскільки на їх думку саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

Згідно з вимогами ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06.11.2008 р., «Фельдман проти України» від 08.04.2010 р., «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

З наявних матеріалів справи суд не може встановити чи проводилась НАЗК перевірка відповідно до положень п. 8 ч.1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» за фактом несвоєчасного повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у майновому стані. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні данні щодо проведення відповідної перевірки стосовно нього, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України, пояснення останньої, направлені на підставі листа НАЗК щодо причин несвоєчасного подання декларації та інше. В протоколі про адмінправпорушення зазначається (а.с. 4), що відповідно до листа управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства з питань запобігання корупції (НАЗК) №71-05/51350/18 від 05.11.2018, встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвався в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - ІТС Реєстр) 04.04.2018 о 20:18 та після реєстрації - ОСОБА_2 (між тим, справа розглядається щодо ОСОБА_1Д.), ніяких дій в ІТС Реєстрі не виконував, тобто з 04.04.2018 - 21.10.2018 року не вчиняв дій направлених на подачу декларації (щорічної) за 2017 рік.

Також, у звязку з відсутністю відповідних доказів, суд не може встановити і точний момент, коли спеціально уповноважений орган у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») почав володіти достатньою інформацію про вищевказане правопорушення, тобто коли воно фактично було виявлене.

З висновком спеціально уповноваженого органу у сфері протидії корупції про те, що датою виявлення правопорушення в даному випадку є 06.12.2018 р., оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності, погодитись неможна, як з такими, що не узгоджується з принципом правової визначеності, оскільки несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією».

Враховуючи вказане вище справа підлягає поверненню на доопрацювання з метою усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Повернути адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки управління захисту економіки Національної поліції України в Запорізькій області для усунення недоліків.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Васильченко