Справа № 466/6480/18 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 33/811/286/18 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 17 вересня 2018 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та оштрафувати його на 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) гривень в доход держави.

Стягнуто з ОСОБА_3 в доход держави судовий збір у розмірі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Згідно постанови ОСОБА_3 05 серпня 2018 року о 17.20 год., керуючи транспортним засобом марки «Мазда», номерний знак НОМЕР_1 у м. Львові на вул.Г.Мазепи, 26, перед поворотом праворуч, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, не зайняв відповідне крайнє положення та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки ЗАЗ д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень, чим порушив п. 10.1, 10.4 ПДР України.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування покликається на те, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що переконався про безпечність та не створюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху, включивши сигнал повороту праворуч, здійснюючи поворот на право в "сліпій зоні" видимості відбулося зіткнення з транспортним засобом марки ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1. Вважаю, що Правил дорожнього руху не порушував, а водій транспортного засобу марки ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_3 порушив п.13.1, 13.3 Правил дорожнього руху. На підставі наведеного вбачає, що в його діях не міститься порушень вимог п. 10.1, 10.4 ПДР і відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши виступ потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які заперечили апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 заперечуючи апеляційну скаргу вказав, що вони їхали в одному напрямку, ОСОБА_3 рухався лівіше, а він правіше; ОСОБА_3 різко повернув праворуч і відбулось ДТП, високої швидкості не було.

Представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 вказав, що в даному напрямку дороги широка смуга руху, ОСОБА_3 рухався в крайньому лівому положенні і з цього місця здійснював поворот, не зайнявши вірне положення для повороту.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини своє неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги, що підтверджуються рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_3 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії БР №073537 від 05 серпня 2018 року (а.с.1), схему місця ДТП (а.с.2), письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4 та 6), прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_3 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 17 вересня 2018 року - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук