Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/130/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., при секретарях Волошиній Н.С., Сакарі І.І., за участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, та особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_4, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3, на постанову Ленінького районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2018 року, відносно

Зінов'єва ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого менеджером ТОВ «Верон ойл», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2018 року на ОСОБА_3 накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто у дохід держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 29.06.2018 року о 21.54 год. в м. Кропивницький по вул. В.Чміленка, керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. АК4298 (ВА7797ВІ), з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності. Від проходження огляду на визначенням стану сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду та скасувати її як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, скаржник зазначає, що в судовому засіданні районного суду він присутній не був, а про те, що винесена оскаржувана постанова, він дізнався з листа № 20747/41/34/02-2018 від 25.10.2018 року про необхідність зявитись до підрозділу поліції, оскільки його позбавили права керування транспортними засобами.

Вказаний лист він отримав 02 листопада 2018 року, після чого 05 листопада 2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з заявою про ознайомлення з матеріалами справи та отримав копію постанови від 10.09.2018 року, про що є відповідний запис на постанові, а тому строк на апеляційне оскарження пропущений ним із поважних причин і просить його поновити.

Також, на думку скаржника дана постанова є незаконною, немотивованою та підлягає скасуванню виходячи із наступного.

Він дійсно 29.06.2018 року перебував в автомобілі Volkswagen Golf, д.н.з. АК4298 (ВА7797ВІ), який зупинили працівники патрульної служби. За кермом автомобіля сидів ОСОБА_6. Коли їх зупинили поліцейські, то між ними виникла дискусія щодо законності підстав для зупинки автомобіля.

В ході вказаної дискусії патрульні вважали, що саме він був за кермом автомобіля. Разом з патрульними поліцейським, вони поїхали до наркодиспансера, де лікар запропонував йому дихнути в якийсь пристрій, але він з цим не погодився і запропонував взяти в нього кров для обєктивного аналізу.

Лікар йому відмовила і вказана відмова була зафіксована працівниками поліції.

Він у свою чергу відмовився будь-куди дихати і поліцейський повідомив, що він повинен надати свої пояснення, тому він написав у протоколі, що не був за кермом. Після цього, його відпустили і він поїхав додому, вважаючи що ситуація вичерпана. Вважає, що не встановлення судом вказаних обставин і призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду від 10.09.2018, задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати дану постанову суду та закрити провадження по справі, пояснення поліцейського ОСОБА_4, який повністю підтримав зазначені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення фактичні обставини справи, допитавши в якості свідка поліцейського ОСОБА_7, вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до справи диск з відеозаписом вказаних подій та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як слідує із матеріалів справи постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення була постановлена 10.09.2018 за відсутності ОСОБА_3, що підтверджується даною постановою суду (а.с. 13-14).

Згідно супровідного листа копія постанови суду правопорушнику була направлена поштою 11.09.2018 (а.с. 15), однак даних про отримання цієї постанови правопорушником, матеріали справи не містять. Як слідує із заяви про ознайомлення із матеріалами справи, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 отримав 19.11.2018 (а.с. 19).

Із штемпелю районного суду слідує, що апеляційна скарга на постанову суду ОСОБА_3 внесена 21.11.2018, тобто в межах 10-ти денного строку з моменту отримання копії постанови суду.

За наведених обставин слід вважати, що ОСОБА_3 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2018 з поважних на те причин, а тому строк на подання апеляційної скарги необхідно поновити.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд всебічно, повно і обєктивно дослідив всі обставини справи, та правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого спяніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або що до вживання лікарських препаратів що, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 надав показання з яких вбачається, що 29.06.2018 разом з товаришем ОСОБА_6 перебував в авто Volkswagen Golf Д.Н.З.АК4298 (ВА7797ВІ), який зупинили працівники патрульної служби. За кермом сидів ОСОБА_6 Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції виникла дискусія з останніми щодо законності підстав для зупинки автомобіля. В ході вказаної дискусії патрульні почали вважати, що він був за кермом автомобіля. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на встановлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки, на що він відмовився. Після цього, йому запропонували пройти відповідний огляд в медичному закладі на що він погодився. Разом з поліцейськими поїхали до наркодиспансеру, де лікар йому запропонувала дихнути в якийсь пристрій. З такою пропозицією він цим не погодився і запропонував взяти в нього кров для обєктивного аналізу. Лікар йому відмовила і вказана відмова була зафіксована працівниками поліції. Після цього працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення та відпустили його і він поїхав додому, вважаючи що ситуація вичерпана.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_3, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 237430 від 29.06.2018, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 240 (далі - ВИСНОВОК) від 29.06.2018, відповідно до якого у звязку з відмовою ОСОБА_3 від обстеження, висновок зробити неможливо (а.с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є аналогічними за своїм змістом, відповідно до яких, 29.06.2018 ОСОБА_3 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду для визначення стану спяніння за допомогою приладу «Драгер», в тому числі відмовився від проходження огляду в медичному закладі (а.с. 3); відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом та відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоровя.

Окрім цього, будучи допитаним судом апеляційної інстанції працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 надав показання, відповідно до яких, 29.06.2018 близько 22 год 00 хв він перебував у складі екіпажу патрульної поліції, який рухався по вул. В. Чміленка в м. Кропивницькому та ними був виявлений автомобіль Volkswagen Golf, який проїхав на заборонений знак поворот заборонено.

Було прийнято рішення про зупинку вказаного транспортного засобу. Після зупинки транспортного засобу, підійшовши до автомобіля, в ньому перебували двоє чоловіків. ОСОБА_3, здається, був за кермом, однак точно він не памятає. Вказані чоловіки перебували в стані алкогольного спяніння, на що вказували такі ознаки, як: почервоніння обличчя, нестійка хода, порушення мови. У звязку із виявленням ознак алкогольного спяніння, ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на визначення стану спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» у присутності двох свідків. На вказану пропозицію ОСОБА_3 відмовився, а тому йому було запропоновано пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного спяніння в КЗ «КОНД», на що останній також відмовився. У звязку із відмовою ОСОБА_3 від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння в установленому законом порядку почали складати протокол про адміністративне правопорушення. Коли майже склали протокол, ОСОБА_3 погодився пройти відповідний огляд у закладі охорони здоровя, а тому ОСОБА_3 відвезли до медичного закладу. Приїхавши до КЗ «КОНД», ОСОБА_3 відмовився там проходити медичний огляд, у звязку із чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічні показання надав апеляційному суду свідок ОСОБА_10, який є працівником поліції та перебував у одному екіпажі з ОСОБА_4

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших

закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції 1452/735 встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

Таким чином, необхідно вважати, що працівниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння, адже ОСОБА_3 відмовився від проходження відповідного огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та в подальшому відмовився від проходження такого огляду в закладі охорони здоровя. Водночас, необхідно зауважити, що відмова ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та його подальша відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя зафіксована на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, який переглянуто апеляційним судом та відбувалась у присутності двох свідків.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, адже керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та на вимогу поліцейського відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ніяких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 з того приводу, що він не керував транспортним засобом, в повному обсязі спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, з якого видно, що за кермом автомобіля, який був зупинений працівниками поліції перебував саме ОСОБА_3 На запитання суду, ОСОБА_3 не зміг нічого пояснити з приводу вказаного факту. Таким чином, на переконання суду, вказана позиція ОСОБА_3 обрана ним виключно з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

При призначенні адміністративного стягнення, судом першої інстанції було в повній мірі дотримано вимоги ст. 33 КУпАП та остаточно призначено справедливе стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке за своєю суттю та розміром в повному обсязі буде сприяти вихованню ОСОБА_3 та запобігати в подальшому вчинення останнім нових правопорушень.

З урахуванням наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, а тому постанову Ленінького районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2018 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишає без змін.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінького районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Ленінького районного суду м. Кіровограда від 10 вересня 2018 року про притягнення Зінов'єва ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2