АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/802/18 Справа № 207/1225/18 Головуючий у 1 й інстанції - Бистрова Л. О. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Джерелейко О.Є., за участю потерпілого ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_4, 05 квітня 2018 року о 19.30 год. в м. Кам'янське по пр. Аношкіна, 102, керував автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна вимова), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, а також від проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер», в присутності двох свідків відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених ПостановоюКабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 з наступними змінами та доповненнями.

Окрім цього, ОСОБА_4 не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та при виникненні небезпеки для руху, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль Тойота Камрі, державний номерний знак НОМЕР_2, водія ОСОБА_2, чим порушив пункти 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КабінетуМіністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 з наступними змінами та доповненнями. В результаті ДТП травмованих не має, автомобілі отримали механічні ушкодження.

Постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.; за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 36 КУпАП, ОСОБА_4 призначено остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Також цією постановою стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в який просить постанову суду щодо ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилається на те, що постанова є незаконною, прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що протокол про вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП, крім того, відсутні докази на підтвердження знаходження останнього у стані алкогольного сп'яніння.

Вказує на те, що не можливо визнати належним доказом пояснення свідків, оскільки з останніх не можливо встановити: чи були у співробітників патрульної поліції обґрунтовані підстави для проходження відповідного огляду на стан сп'яніння; не зазначено, де саме проводився огляд, не вказано, яким саме транспортним засобом керував ОСОБА_4, місце, дату та час; не вказані інші дані, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 був складений без присутності свідків.

Також в протоколі не зазначено, що поліцейський пропонував ОСОБА_4 пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров'я.

Таким чином, поліцейський при складанні щодо ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, діяв не у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, тому такий протокол не може бути визнаний допустимим доказом.

Потерпілим ОСОБА_2 подано заперечення на апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, в якому він просить подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду залишити без змін.

В обґрунтування свого заперечення зазначає, що судом першої інстанції, під час розгляду справи, дотримано вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин вчиненого правопорушення, проаналізовано наявні у справі докази в їх сукупності, а висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124 ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ОСОБА_3 надав заяву про розгляд апеляційної скарги в їх відсутність.

Потерпілий ОСОБА_2 просив залишити постанову суду без змін, оскільки вона відповідає вимогам чинного законодавства, свідки були присутні під час складення протоколу.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи, з посиланням на відповідні докази, а саме, пояснення потерпілого ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які підтвердили той факт, що ОСОБА_4 скоїв наїзд на автомобіль Тайота та був у стані алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду та продувки алкотестера "Драгер" відмовився.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 252010 від 05.04.2018 року, відповідно до якого, ОСОБА_4 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна вимова, хитка хода, від продувки алкотестера "Драгер" та слідування до медичного закладу охорони здоров'я відмовився у присутності двох свідків.

На підставі зазначених доказів суд дійшов вмотивованого висновку про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також відповідно до письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_4 в їх присутності, 05.04.2018 року, відмовився від продувки алкотестера "Драгер" та слідування до медичного закладу охорони здоров'я для виявлення ступеню алкогольного сп'яніння, відмовився від підпису у протоколах БР № 065799 та БД № 252010, а також від дачі будь-яких пояснень, відмовився від підпису акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, схеми місця ДТП, що спростовує його твердження щодо незаконності складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_4, що протокол був складений без присутності свідків, а також, що в протоколі не зазначено, що поліцейський пропонував йому пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів або в закладі охорони здоров'я є безпідставними та такими, що спростовуються самим протоколом та поясненнями свідків.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час, місце вчинення правопорушення, автомобіль, на якому рухався ОСОБА_4, обставини відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, а також зазначені свідки правопорушення та є їх підписи, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність зазначених відомостей.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо не долучення до матеріалів провадження направлення на огляд, оскільки це не спростовує висновків суду, які ґрунтуються на досліджених доказах, зокрема, поясненнях свідків, акті огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Також доводи ОСОБА_4 щодо неможливості визнання належним доказом пояснення свідків, суд вважає необґрунтованими, оскільки об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкцій ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_4, інших обставин справи, а також того, що вчинені ним правопорушення є одними із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішими порушеннями порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4- без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року - залишити без задоволення.

Постанову Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130,124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко