Провадження № 3/761/5805/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2018 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участю прокурорів Лавренюк Т.М., Безгинського Ю.С., захисника Чернявського О.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має трьох неповнолітніх дітей 2006, 2015 та 2018 років народження, працюючого начальником Управління Державного агентства рибного господарства України у м. Києві та Київській області, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП щодо керівника Управління Державного агентства рибного господарства у м.Києві та Київській області ОСОБА_2.

Відповідно до змісту протоколу №368, складеного оперуповноваженим Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_6., ОСОБА_2, обіймаючи посаду начальника Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, будучи державним службовцем 6 рангу категорії «Б», являючись суб'єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, на якого поширюється дія Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та абз. 3 п. 2 розділу XIII Прикінцевих положень даного Закону, пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», будучи зобов?язаним подати щорічну декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з 01.09.2016 до 31.10.2016 несвоєчасно, без поважних причин, 31.10.2016 подав щорічну декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що неодноразово протягом декількох тижнів у жовтні 2016 року намагався подати декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але постійно відбувався незрозумілий для нього технічний збій. Зрештою, йому вдалось заповнити декларацію та зберегти чернетку, проте у зв?язку із необхідністю уточнити дані, він закрив декларацію і вийшов із системи. Більше зайти в реєстр йому не вдалось, він змінив електронний ключ та продовжив спроби зайти у реєстр декларацій, але не зміг цього зробити. Свідком його неодноразових спроб заповнити декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, були співробітники управління, де він працює. Для отримання технічної допомоги він намагався звернутись до служби технічної підтримки НАЗК за номером телефон «гарячої лінії», але не зміг до них додзвонитись.

Зайти в реєстр декларацій та заповнити декларацію йому вдалось лише 31 жовтня 2016 року.

У 2017 році від Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов лист, де повідомлялось про те, що здійснюється перевірка факту своєчасного подання ним декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У зв?язку із проведенням такої перевірки його викликали до Управління, де він давав пояснення, а також витребували документи з його особової справи.

Через рік, 06 липня 2018 року до нього на роботу прийшов оперуповноважений Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_6., який вручив йому протокол про адміністративне правопорушення № 368. При цьому його позбавили можливості скористатись правовою допомогою захисника та надати пояснення по суті складеного протоколу. Вважає, що перевірка щодо нього проводилась необ?єктивно та упереджено.

Просить врахувати, що він не зміг своєчасно подати декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з поважних причин, при цьому не мав умислу не подавати або несвоєчасно подати таку декларацію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який працює начальником відділу роботи з персоналом Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області, підтвердив пояснення ОСОБА_2 про те, що останній неодноразово намагався подати декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але у зв?язку із технічними проблемами у роботі реєстру не міг цього зробити. Так, ОСОБА_2 намагався заповнити декларацію на своєму робочому комп?ютері, а також на інших комп?ютерах, але неможливо було зайти у реєстр. Один раз ОСОБА_2 вдалось увійти у реєстр та заповнити декларацію, проте з незрозумілих причин дані не збереглись, після чого зайти у реєстр вже не вдавалось. У зв?язку із такими проблемами він намагався зв?язатись із службою технічної підтримки НАЗК за вказаним номером телефону, проте зв?язатись не вдалось.

Свідок ОСОБА_6. суду пояснив, що 06.07.2018 ним було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, який того ж дня було вручено останньому та запропоновано дати пояснення. ОСОБА_2 не надав пояснень або документів, після чого він у той же день направив протокол про адміністративне правопорушення №368 разом із зібраними ним матеріалами до суду. Перед врученням адміністративного протоколу ОСОБА_2 було надано можливість поспілкуватись з адвокатом по телефону, після чого останній погодився отримати протокол. Про виявлене порушення він не повідомляв до НАЗК, оскільки згідно вимог Закону України «Про запобігання корупції» має право самостійно з відкритих джерел збирати інформацію і складати адміністративний протокол.

Захисник висловив позицію щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Вважає, що при складанні та оформленні документів перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення №368 щодо ОСОБА_2 були суттєво порушені вимоги законодавства. Так, звертає увагу на порушення строків проведення перевірки, яка тривала понад рік, після чого за один робочий день було складено протокол №368, вручено його ОСОБА_2, зареєстровано протокол та направлено для розгляду до суду. При цьому ОСОБА_2 був позбавлений права на ознайомлення зі змістом протоколу та матеріалами, які до нього долучені, не мав можливості скористатись допомогою захисника, був позбавлений можливості надати свої пояснення по суті протоколу. Наведене свідчить про необ?єктивність та упередженість проведеної перевірки, не було з?ясовано питання наявності у ОСОБА_2 поважних причин для несвоєчасного подання декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складено не уповноваженою особою - оперуповноваженим Управління захисту економіки у Київській області Національної поліції України, в той час як право на складання таких протоколів має лише НАЗК.

Прокурор Лавренюк Т.М. вважає, що зібрані матеріали в повній мірі доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Так, зазначає, що не було встановлено наявності поважних причин для несвоєчасної подачі ОСОБА_2 декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а його твердження про наявність технічних проблем із роботою реєстру декларацій спростовуються даними щодо послідовності дій ОСОБА_2 у реєстрі, згідно яких він не звертався з електронним запитом про надання технічної підтримки. Враховуючи викладене, просить визнати ОСОБА_2 винуватим за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративний штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Так, при вирішенні питання про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 зобов?язаний був подати декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у період з 01.09.2016 до 31.10.2016.

Слід нагадати, що у 2016 році в Україні вперше розпочався процес електронного декларування, тобто подання декларацій про майно, доходи, витрати і зобов?язання фінансового характеру в електронному виді шляхом заповнення суб?єктами декларування відповідної форми декларації в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу 01 вересня 2016 року.

Загальновідомим є той факт, що згадана система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при першому етапі декларування з 01.09.2016 до 31.10.2016 працювала із технічними збоями.

Саме у цей період ОСОБА_2, який не мав досвіду роботи із вказаною системою раніше, вперше мав заповнити декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За наведених обставин, слід визнати що пояснення ОСОБА_2 про неможливість увійти до системи та заповнити декларацію не є очевидно неспроможніми.

Далі, судом враховується, що версія ОСОБА_2 про неможливість увійти до системи та заповнити декларацію підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 неодноразово намагався подати декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, але у зв?язку із технічними проблемами у роботі реєстру не міг цього зробити. Більше того, ним вживались заходи для подання декларації у вигляді спроб заповнити декларацію на іншому комп?ютері, звернення за допомогою до служби технічної підтримки НАЗК, заміни ключа з електронним цифровим підписом.

Тобто, слід визнати, що ОСОБА_2 вживались заходи для своєчасної подачі декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у спосіб, який відповідає його рівню знань та досвіду роботи з електронними системами. При цьому важливо нагадати, що вказані події відбувались у період першої хвилі електронного декларування, в той час коли більшість суб?єктів декларування, зокрема і ОСОБА_2 не мали досвіду роботи у інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а сама система працювала із технічними збоями.

За таких обставин, вважаю, що твердження ОСОБА_2 про те, що він несвоєчасно подав декларацію за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з поважних причин, заслуговують на увагу.

Більше того, варто зазначити, що згідно відомостей щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_2, останній був зареєстрований у системі 28.10.2016. При цьому 30.10.2016 з 22 год. 47 хв. провів безперервну сесію роботи у вказаній системі, яку закінчив 31.10.2016 о 00 год. 04 хв., після чого 31.10.2016 року з 12 год. 04 хв. до 15 год. 39 хв. продовжив роботу із своєю декларацією, яку завершив поданням декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Наведена інформація повністю підтверджує пояснення ОСОБА_2 про те, що ним вживались усі можливі дії для своєчасного заповнення та подачі декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За таких обставин, прихожу до висновку про відсутність у ОСОБА_2 умислу (прямого або непрямого) на несвоєчасне подання декларації.

При цьому відсутність у вказаному вище документі відомостей про спроби ОСОБА_2 увійти до системи раніше, не спростовують його версію, оскільки за умови технічного збою на стадії входу до системи, такі дії користувача у системі не реєструються та не зберігаються.

Щодо тверджень прокурора про те, що ОСОБА_2 не мав поважних причин для несвоєчасного подання декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у зв?язку із тим, що у наданій НАЗК інформації щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_2, відсутні дані про звернення останнього із електронним запитом про надання технічної допомоги, то відсутність такої інформації не свідчить автоматично, що ОСОБА_2 не вжив усіх можливих заходів для своєчасного подання декларації. Дії ОСОБА_2 необхідно оцінювати у сукупності, та, як свідчать встановлені судом обставини, останній застосував інший спосіб отримання технічної допомоги, а саме шляхом дзвінків на «гарячу лінію» НАЗК, що вбачається із пояснень ОСОБА_2, які підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_4

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він неодноразово вчиняв спроби подати електронну декларацію, і зрештою подав таку декларацію, приймаючи до увагу невеликий термін, на який ОСОБА_2 пропустив строк подання декларації, а саме - подав вказану декларацію на 15 годин 47 хв. пізніше передбаченого строку, вважаю, що ОСОБА_2 несвоєчасно подав декларацію з поважної причини, а саме - у зв?язку з відсутністю відповідних навичок роботи з комп'ютерною технікою та електронними системами, а також наявності недоліків функціонування системи Реєстру, які є загальновідомі.

З урахуванням наведеного, прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк