Справа № 344/5779/18
Провадження № 33/779/344/2018
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 червня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1, українець, громадянин України, -

визнана винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн;

- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн;

На підставі ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_2 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 352 грн. 40.

Згідно оскаржуваної постанови, 24 квітня 2018 року о 17-05 год. в м. Івано-Франківську по вул. Південний Бульвар, 21, ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки "Mercedes-Benz Vaneo" д.н.з. НОМЕР_1 та здійснюючи виїзд з місця стоянки не вибрала безпечного бокового інтервалу та допустила наїзд на припаркований транспортний засіб марки "Peugeot 206" д.н.з. НОМЕР_2 чим порушила вимоги п.п.2.3 "б)", 13.1 ПДР України та в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Крім того, ОСОБА_2 будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила її місце події, чим порушила вимоги п.п. 2.10 а) ПДР України. Таким чином, ОСОБА_2 допустила правопорушення, за які передбачена відповідальність ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на її необґрунтованість та порушення норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_2 зазначає, що в зазначений в протоколі про адмінправопорушення час та місці просто виїжджала з парковки, і жодного зіткнення з іншим автомобілем не допускала, а відтак місце події не залишала, та не порушувала правил дорожнього руху. Даний факт можуть підтвердити свідки.

Також апелянт зазначає, що не була належним чином повідомлена про розгляд справи, а відтак судом було порушено її право на захист.

З цих підстав, оскаржувану постанову суду просила скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається, з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 161588 від 25.04.2018 року, в порушення ОСОБА_2 ставляться вимоги п.2.3 «б», 13.1. ПДР України.

Згідно п. 2.3. «б», 13.1. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Так, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, поясненнями обох учасників ДТП, рапортом працівника поліції, та актом огляду транспортного засобу.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини справи, проаналізував дії водія ОСОБА_2 в аспекті дотримання нею правил дорожнього руху, а також причини настання ДТП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, про те, що жодного удару вона не чула під час виїзду з місця парковки, та не вчиняла ДТП, то такі спростовуються встановленими судом обставинами справи та письмовими доказами. Зокрема, в акті огляду транспортного засобу від 25.04.2018 року, вказано, що на автомобілі НОМЕР_3, яким керувала ОСОБА_2, на передньому бампері з лівої сторони нашарування фарби червоного кольору. З вказаним актом ОСОБА_2 була ознайомлена, про що свідчить її підпис на ньому.

Будучи належним чином повідомленою про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомляла. Будь яких клопотань, чи доказів на підтвердження своїх доводів, щодо непричетності до ДТП не подавала.

У зв'язку з цим, враховуючи встановлені судом обставини справи, характер та локалізацію місць пошкоджень, яких зазнали транспортні засоби, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 є обґрунтованим.

Жодних порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративні правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, не встановлено.

З огляду на наведене апеляційних підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 284 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк