П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн. (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як установив суд першої інстанції, ОСОБА_1 27.01.2018, о 00 год. 20 хв., на пр. Лобановського, 123-А, у м. Києві, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нечітка вимова, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального приладу або в медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто здійснив дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, вважаючи рішення місцевого суду незаконним і необґрунтованим, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, що, в свою чергу, потягло за собою необґрунтоване визнання його-ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, останній в апеляційній скарзі просить постанову скасувати, прийняти нову, якою закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 акцентує увагу на тому, що під час оформлення документів і судового розгляду справи ні працівниками поліції, ні судом не було належно роз'яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які регламентовані ст. 268 КУпАП. Також, його-ОСОБА_1 позбавлено права давати пояснення, заявляти клопотання, а при розгляді справи - користуватися юридичною допомогою адвоката.

Зазначає ОСОБА_1 і про те, що за обставин начебто наявної підстави керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, він працівниками поліції не був відсторонений від керування транспортним засобом, а продовжив рух після оформлення документів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який підтримав доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову від проходження відповідно до установленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови загалом відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1, він не заперечує обставин того, що 27.01.2018, о 00 год. 20 хв., на пр. Лобановського, 123-А, у м. Києві, при керуванні автомобілем НОМЕР_1, він був зупинений працівниками поліції та на їх пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку - відмовився в присутності двох свідків, власноручно зазначивши в протоколі серії БД № 422719, що "Від проходження тесту відмовився так як поспішав на роботу" (а.с. 1).

Тобто, фактично ОСОБА_1 не заперечує обставини порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Наведені пояснення ОСОБА_1 у сукупності із даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 422719 від 27.01.2018, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 2), що досліджені судом першої та апеляційної інстанцій на виконання вимог ст. 280 КУпАП, і дають підстави для висновку суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

На дані висновки не можуть вплинути твердження ОСОБА_1 що він поспішав на роботу, оскільки вони не є такими, що можуть тягти за собою звільнення від відповідальності у відповідності до вимог ст.ст. 17-20 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо не роз'яснення йому прав під час провадження справи, то вони є неспроможними, оскільки, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був ознайомлений зі своїми правами, що передбачені, зокрема, ст. 268 КУпАП, про що свідчить його власноручний підпис (а.с. 1).

Ці права були йому роз'яснені і в суді апеляційної інстанції, у тому числі знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, якими він скористатися не побажав.

Також, не знайшли свого підтвердження і твердження ОСОБА_1 про те, що він не був відсторонений від керування автомобілем НОМЕР_1, як того вимагає Інструкція, оскільки на противагу цим твердженням в матеріалах справи наявна розписка, виконана власноручно самим ОСОБА_1 про те, що останній зобов'язується залишити автомобіль на місті зупинки працівниками міліції та не долучатися до права керування згідно чинного законодавства (а.п. 3).

За наведеним апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 21 лютого 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн. (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька