Справа № 487/7121/18
Провадження № 3-в/487/34/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Нікітіна Д.Г., за участю секретаря Горта О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.09.2018 року за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла зазначена вище заява, в якій заявник просить переглянути постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2018 року за нововиявленими обставинами.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що приймаючи вказану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що підтверджується тестом №1792 приладу Драгер 6810 ARAM2299. Але випискою Миколаївського обласного наркологічного диспансеру від 14.07.2018 діагноз ОСОБА_1 встановлено тверезий.

Зважаючи на вищезазначені обставини, що під час розгляду справи, на якому він не зміг бути присутнім з поважних причин, суду не стали відомі важливі для даної справи обставини просив скасувати постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2018 року у звязку з нововиявленими обставинами та закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

До судового засідання ОСОБА_1 не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву про перегляд постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.09.2018 року за нововиявленими обставинами підтримує у повному обсязі.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали адміністративної справи 3/487/1309/18, суд приходить до наступних висновків.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого за 1 ст. 130 КУпАП і накладено га нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вказана постанова ОСОБА_3 не оскаржувалась та набрала законної сили.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі «Швидка проти України»).

Оскільки перегляд постанови за нововиявленими обставинами не врегульовано Кодексом України про адміністративні правопорушення, а Конституцією України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, тому суд вважає за доцільне застосувати норми права, що регулюють подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами визнаються: інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до ст.6 п.1 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод «… кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом».

З метою не порушення права заявника на доступ до правосуддя, обєктивний і усесторонній розгляд, даний доказ впливає на встановлення винуватості особи, у вчиненні адміністративного правопорушення.

До того ж відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу.

Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

При цьому пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» №8 від 13 червня 2007 року роз'яснено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Як вбачається із практики Європейського суду, стаття 6 §1 Конвенції не передбачає абсолютної заборони переглядати остаточні рішення.

Європейський суд прямо допускає, що за певних, виключних обставин остаточне рішення може бути переглянуте навіть тоді, коли терміни його оскарження пройшли. Цей же принцип покладено в основу вимоги статті 6, що справа має бути розглянута «судом, встановленим на підставі закону».

Так, у судовому засіданні встановлено, що після набрання законної сили вищезазначеної постанови стали відомі обставини, які не були відомі суду і не досліджувались на час судового розгляду при ухваленні рішення суду і які разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність рішення суду, що належить переглянути.

Такою обставиною є те, що відповідно до виписки Миколаївського обласного наркологічного диспансеру від 14.07.2018 року діагноз ОСОБА_1, станом на день складання протоколу про адміністративне правопорушення від 14.07.2018 року, був встановлений тверезий.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2018 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП слід задовольнити, постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.09.2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження про справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 459, 464-467 КПК України, ст.6 п.1 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод, ст. ст.130,247,283-286 КУпАП ,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.09.2018 року за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 20.09.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1, у звязку з нововиявленими обставинами - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1, закрити, у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10днів з дня її винесення.

Суддя Д.Г. Нікітін