Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/1297/18

Номер провадження 3/511/542/18

"20" липня 2018 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Панчук А . І., розглянувши матеріали, що надійшли від з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

02.06.2018 року о 00 год. 50 хв. ОСОБА_1 в с. Милолюбівка, по вул. Леніна, Роздільнянського району Одеської області, керував транспортним засобом SRYSTAR 50 (рама LD6TCB1798LOO1538) в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER» № ARCD - 0485 у присутності двох свідків, з результатом 2,00 % проміле, чим порушив п.2.9. (а) Правил дорожнього руху.

Орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, просив розглянути та притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в межах санкції передбаченої статті.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, причини неявки суду не вказав, був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, а саме працівниками поліції та судовою повісткою із повідомленням. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на вищевикладене, ігнорування порушником виклику до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 078125 від 02.06.2018 року, згідно якого 02.06.2018 року о 00 год. 50 хв. ОСОБА_1 в с. Милолюбівка, по вул. Леніна, Роздільнянського району Одеської області, керував транспортним засобом SRYSTAR 50 (рама LD6TCB1798LOO1538) в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «DRAGER» № ARCD - 0485 у присутності двох свідків, з результатом 2,00 % проміле, чим порушив п.2.9. (а) Правил дорожнього руху;

- копією квитанції тесту «DRAGER» № ARCD - 0485, тест №1799, згідно якого ОСОБА_1 пройшов тест з результатом 2.00 % ;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтверджують те, що 02.06.2018 року ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного спяніння на приладі «Драгер», з результатом тесту 2,00 % проміле.

Пунктом 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено: «ОСОБА_2 слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись».

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Однак при накладенні на ОСОБА_1 стягнення за вчинене правопорушення, суд виходить з наступного.

Згідно довідки старшого інспектора з ОД ВАП УПП в Одеській області від 05.06.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за обліковими данимиАП УПП в Одеській області посвідчення водія не отримував.

У відповідності до п.28 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року з змінами, суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, коли винна особа взагалі не отримувала такого права.

Тому, враховуючи характер правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність у правопорушника права на керування транспортними засобами, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд вважає застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення за частиною першою статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200,00 (десять тисяч двісті) грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Судовий збір по справі згідно з Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року становить 352,40 грн, який слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст..40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.283,284,285 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200,00 (десять тисяч двісті) грн., без позбавлення його права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 гривень.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601).

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106,

,

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП),

код банку отримувача (МФО): 899998,

рахунок отримувача: 6001,

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: А. І. Панчук

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок предґявлення до виконання постанови 3 місяці.