Провадження № 3/127/3528/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_2 26 травня 2018 року о 08.15 год. в м. Вінниці по вул. М.Оводова 29, керував транспортним засобом марки «Аudi А6», номерний знак FZA 14970, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка вимова). Водій від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнав.

Адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що в ході розгляду справи вина ОСОБА_2 не доведена ні матеріалами справи на показаннями свідків, а тому просив закрити провадження у справі.

Допитаний в судовому засіданні інспектор роти №4 БУПП у Вінницькій області ДПП ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що 26.05.2018 року під час несення служби по вул. М.Оводова побачили автомобіль «Ауді», який припаркувався на виїзді з прилеглої території. З даного автомобіля вийшов водій та він підійшов до водія, щоб зробити йому зауваження за таку парковку та сказати, щоб він перепаркував автомобіль, проте коли підійшов до водія, то виявив у нього ознаки алкогольного спяніння, тому запропонували йому пройти огляд на стан спяніння, про він відмовився в присутності двох свідків, в результаті чого було ним складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Крім того, водій не предявив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що вона 26.05.2018 зранку була свідком того, як ОСОБА_2 відмовився від проведення огляду на стан спяніння.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, оглянуто надані відеоматеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, п. 2.5 Правил дорожнього руху, вказує на те, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. зазначено, що ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З матеріалів справи вбачається, що вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №044507 від 26.05.2018 року, поясненнями свідків, рапортами поліцейських, копіями постанов про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 та довідкою поліції.

Відмова ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в повному обсязі підтверджується письмовими поясненнями свідків, рапортами працівників поліції, оглянутими відеоматеріалами, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, вчинене повторно протягом року.

Судом не прийнято до уваги пояснення в судовому засіданні ОСОБА_2 щодо відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння, а вказана відмова стала підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, про що ОСОБА_2 було розяснення перед складенням протоколу за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_2 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_2, не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив повторно грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками алкогольного спяніння та відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 2 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя