Справа № 487/4423/18 03.09.2018 03.09.2018 03.09.2018
Номер провадження: 33/784/402/18
Судова справа № 487/4423/18 Головуючий суду першої інстанції Сухаревич З.М.
Провадження № 33/784/402/18 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Царюк Л.М., при секретарі судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_3,

його захисника - ОСОБА_4,

потерпілого - ОСОБА_5,

його представника - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2018 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Березівка Березівського району Одеської області, громадянина України, працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 липня 2018 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення стосовно ОСОБА_3, якого було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення 25 червня 2018 року о 21 год. 45 хв. рухаючись в районі вул. Мореходній, 2 в м. Миколаєві ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки ГАЗ реєстраційний № НОМЕР_1, при зміні напряму руху, не впевнився в безпечності свого маневру, чим порушив п.п. «б» п. 2.3, п. 10.1 Правил дорожнього руху, та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ТOYOTA» моделі «RAV 4» реєстраційний № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався в попутному напряму. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Такі дії водія ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вважає постанову суду першої інстанції такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, у зв'язку з чим просив скасувати постанову та ухвалити нове судове рішення, яким визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В мотивування скарги посилався на те, що районним судом порушено його право на дачу показань в суді та надання доказів, оскільки його не було викликано до суду, хоча він є потерпілим у справі у зв'язку з пошкодженням його автомашини внаслідок ДТП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши надані докази, дослідивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_5., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції цих вимог в повній мірі не дотримався.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 суд першої інстанції зазначив, що керується вимогами ст.ст.9, 245, 251, 252 КУпАП . Однак, такі посилання суду не відповідають дійсності.

Відповідно до п. 1.1. Загальних положень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (з відповідними змінами), ці правила відповідно до закону «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Виконання учасниками дорожнього руху приписів зазначених Правил дорожнього руху є запорукою безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту.

Відповідно до п.п. «б» п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За приписами п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напряму руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ст. 124 КУпАП.

В своїй постанові суддя послався, як на основний доказ, на відеозапис ДТП з камери відео спостереження , який надав ОСОБА_3, і зазначив, що з відеозапису події ДТП вбачається, що водієм ОСОБА_3 виконані вимоги п. 9.2 (перед поворотом подати сигнал світловими покажчиками) та п.10.4 (зайняти відповідне крайнє положення на смузі свого руху) Правил дорожнього руху, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Такі твердження суду не відповідають фактичним даним цього доказу, а тому висновки судді про відсутність вини ОСОБА_3 у ДТП є хибними.

Так, дійсно наданий для дослідження аудіо запис ДТП з камери відео спостереження, розташованої у цьому районі, є вирішальним, оскільки дані цього відеозапису, події ДТП, носять суто об'єктивний характер. Показання ж водіїв - учасників ДТП, носять суб'єктивний характер, оскільки кожен з них, в певній мірі, є особою зацікавленою у результатах розгляду справи. Схема ж ДТП свідчить лише про розташування транспортних засобів після ДТП та вказує на сліди, які утворились у результаті ДТП ( сліди на дорозі, пошкодження на транспортних засобах). Таким чином, до дослідження цього доказу суд першої інстанції підійшов занадто поверхово та однобічно. Цей доказ слід дослідити більш ретельно та всебічно і оцінити його у сукупності з іншими доказами, у тому числі і з відеозаписами наданими іншим учасником ДТП - ОСОБА_5

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що судове рішення у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 є незаконним та необґрунтованим, оскільки висновки суду щодо оцінки доказів у справі є такими, що не відповідають фактичним обставинам, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у цій справі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 провини своєї не визнавав та пояснював, що діяв в межах приписів Правил дорожнього руху, зокрема, за 50 метрів до повороту ліворуч ним було включено лівий поворот, який при зіткнення транспортних засобів внаслідок повороту керма праворуч відключився.

Водій ОСОБА_5 наполягав, що він здійснював по зустрічній смузі обгін транспортного засобу, за кермом якого був ОСОБА_3, на автомобілі останнього не горів покажчик повороту ліворуч. На його транспортному засобі також не був включений такий покажчик.

Зі змісту відео дисків, наданих обома учасниками ДТП ( а.с.19 та а.с.24), вбачається, що записи місця ДТП з однієї з камер спостереження, розташованої на автомийці, є абсолютно автентичними. З запису видно, що у момент зіткнення автомобілів на жодному з них не працював покажчик лівого повороту, не зважаючи на те, що ОСОБА_3 на своєму автомобілі ГАЗ здійснював поворот ліворуч, а ОСОБА_5 на своєму автомобілі ТOYOTA здійснював у цей момент обгін автомобіля ГАЗ. Зі змісту відеозапису з іншої камери відео спостереження, який також міститься на диску, наданому ОСОБА_5, вбачаться, що повз автомийки проїжджають автомобілі ГАЗ синього кольору і ТOYOTA білого кольору з інтервалом у 3 секунди, при цьому автомобіль ГАЗ рухається у крайньому лівому ряду по своїй смузі руху, а автомобіль ТOYOTA, рухається за ним, потім різко змінює курс свого напрямку, виїжджає на зустрічну смугу та намагається обігнати автомобіль ГАЗ. У цей момент автомобіль ГАЗ здійснює поворот ліворуч і відбувається зіткнення автомобілів. Слід зазначити, що і з цього відеозапису події ДТП вбачається, що ні перед здійсненням маневрів на дорозі, ні у сам момент їх здійснення покажчики лівого повороту на жодному автомобілі не працювали. У штатному обладнанні автомобіля покажчики повороту завжди повинні працювати у режимі миготіння. Такого виду сигналу на жодному автомобілі на відеозапису не вбачається. Більш того, зі змісту обох відеозаписів вбачається, що подія ДТП відбулася у темну пору доби і обидва автомобілі рухалися в безпосередній близькості з увімкненим світлом фар, а тому кожен з водіїв, у тому числі і ОСОБА_3, об'єктивно мав реальну можливість бачити автомобіль ОСОБА_5, який рухався безпосередньо за ним і ОСОБА_3 зобов'язаний був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він заздалегідь включав покажчик повороту, оскільки мав намір здійснити поворот ліворуч, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються змістом дослідженого видеозапису.

Таким чином, ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом, проявив неуважність та належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та, маючи намір здійснити поворот ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив вимоги п.п. «б» п. 2.3 та п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Отже, оскільки під час ДТП, що сталася внаслідок порушень Правил дорожнього руху ОСОБА_3, були пошкоджені транспортні засоби, що підтверджується протоколом, то кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП є правильною.

При обранні виду адміністративного стягнення відповідно до приписів ст. 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його майновий стан та ступінь його вини у дорожньо-транспортній пригоді та вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєві від 20 липня 2018 року про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3, скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 ( триста сорок) грн.

Штраф перерахувати отримувачу: Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області ( м. Миколаїв пр. Центральний,97), , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача МФО 899998, на рахунок отримувача 4001, КЕКД 21081300.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн.

40 коп., що підлягає перерахуванню на розрахунковий рахунок 6001, одержувач ГУК у Києві / м. Київ/ 22030106, код одержувача 37993783, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Л.М. Царюк