АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
33/796/871/2018 Головуючий у першій інстанції - Броновицька О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, захисника Мозгового О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду від 26 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Деснянського районного суду від 26 вересня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 10200 гривень) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою судді 03 вересня 2017 року в 01.53 годин ОСОБА_2, який керував транспортним засобом - автомобілем ЗАЗ 1102 д/з НОМЕР_1 по пр. Маяковського, 85 в м. Києві, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду від 26 вересня 2017 року у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт вказує на те, що він не порушував правил дорожнього руху, проте поліцейські безпідставно зупинили автомобіль під його керуванням. Після зупинки поліцейські звинуватили ОСОБА_2 спочатку у тому, що він перебуває у стані алкогольного, а потім - наркотичного сп'яніння.

При цьому апелянт зазначає, що, незважаючи на те, що він поспішав, від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння він не відмовлявся. Проте в поліцейських навіть не виявилось технічного засобу, за допомогою якого можливо на місці з'ясувати відсутність у нього наркотичного сп'яніння, а тому було вирішено їхати до медичного закладу - лікарні швидкої допомоги. При цьому поліцейські дали йому вказівку рухатись за ними, однак проїхавши декілька кілометрів, на бульварі Перова поліцейські зупинились та повідомили ОСОБА_2, що їм надійшов терміновий виклик прибути до місця дорожньо-транспортної пригоди. Після чого поліцейські почали заповнювати документи, один підходив до двох чоловіків, які були неподалік, ОСОБА_4 навіть чув, як поліцейський повідомляв їм, що потрібен їхній підпис для оформлення службових матеріалів.Потім поліцейський сказав ОСОБА_2 написати свої пояснення. На запитання водія, які саме пояснення він має йому написати, поліцейський відповів, що якщо водій теж поспішає, то достатньо буде саме так і написати. Посвідчення водія поліцейський йому не повернув, а видав тимчасовий дозвіл па право керування транспортним засобом. З поліцейськими він не конфліктував, вів себе коректно. Потім він продовжив рух далі.

Апелянт зазначає, що відповідно до постанови суду першої інстанції судом не було з'ясовано у свідків дійсні обставини події, при цьому суд керувавсь їхніми письмовими поясненнями, складеними поліцейськими.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Висновок, викладений у постанові судді районного суду, про те, що ОСОБА_2, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, а також розпискою ОСОБА_2 про зобов'язання не керувати транспортним засобом протягом 12 годин.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 не пропонувалось проведення огляду на стан сп'яніння, та він не відмовлявся від проведення такого огляду, окрім наведених у постанові судді районного суду доказів, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, наданим на запит апеляційного суду.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_2 мав ознаки наркотичного сп'яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення: бліде обличчя, почервоніння очей та відсутність реакції зіниць очей на світло, оскільки поліцейський, виявивши такі ознаки, задавав ОСОБА_2 питання з приводу причин наявності таких ознак.

Також з нагрудної камери поліцейського убачається, що поліцейський пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння і роз'яснив наслідки відмови від проходження такого огляду, проте і після цього ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проведення огляду.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, є безпідставними.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд не з'ясовував у свідків дійсних обставин справи, оскільки в суді першої інстанції не заявлялось клопотання про допит свідків, а тому суддя правильно послався на письмові пояснення свідків, які є в матеріалах справи.

За таких обставин, суддя апеляційного суду, вважаючи постанову судді Деснянського районного суду від 26 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2 законною і обґрунтованою, не вбачає підстав для скасування судового рішення та закриття провадження у справі, як про це прохає апелянт.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Деснянського районного суду від 26 вересня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська