Справа № 761/3688/18
Провадження № 3/761/1727/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, СПД - фізичної особи, яка зареєстрована за адресою: м .Київ, АДРЕСА_1, фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1, за ч.1 ст.156 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 24.01.2018 гр. ОСОБА_1 24.01.2018 приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи у торгівельному павільйоні АДРЕСА_3, здійснювала продаж алкогольних напоїв без відповідної ліцензії.

На думку особи, яка склала протокол, вказаними діями гр. ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 до суду не прибула.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протоколи про адміністративні правопорушення від 24.01.2018 серії АА № 987323, який складений уповноваженою особою, письмові пояснення гр. ОСОБА_1, дійшов висновку про наявність таке.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає, зокрема, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення обов'язково зазначаються суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Частина 1 статті 156 КУпАП серед іншого передбачає адміністративну відповідальність за оптову або роздрібну торгівлю алкогольним напоями без наявності ліцензії.

Отже, з диспозиції вказаної норми вбачається, що остання має відсилочний характер, тобто порядок та умови придбання суб'єктами господарювання відповідної ліцензії на здійснення оптової або роздрібної торгівлі спиртними напоями передбачені спеціалізованим нормативно-правовим актом, порушення якого утворює склад вказаного проступку.

Водночас, протокол та матеріали справи не містять посилання на закон, яким передбачена обов'язкову наявність ліцензії чи іншого дозвільного документу на здійснення певного виду господарської діяльності, а також умови, порядок та перелік напоїв, торгівля якими потребує наявності такого дозволу .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція).

Суддя приймає до уваги, що з моменту ратифікації Європейськаї Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов'язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини (далі -ЄСПЛ)

У зв'язку з цим, розгляд справ вимагає забезпечення всіх гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, права на справедливість судового розгляду; публічність розгляду справ.

У справі «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зауважив, що з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення недопустимо уточнення у судовому рішенні фабули правопорушення, усунення певних розбіжностей та неточностей, які мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такий підхід становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу.

За таких умов особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

З наведеного витікає, що суд уповноважений досліджувати виключно матеріали, які надані йому відповідним органом, тобто протокол та долучені до нього документи, на підставі чого має дійти висновку про наявність або відсутність у діях особи зазначеного у протоколі правопорушення.

Вихід за межі складеного уповноваженим органом протоколу свідчить про перевищення судом своїх повноважень, чим порушуються положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, враховуючи відсутність у матеріалах справи посилання на відповідний нормативно-правовий акт, який покладає об'явок на суб'єктів господарювання здійснювати певний вид господарської діяльності за наявності дозволу та, який передбачає порядок та умови отримання такого дозволу, суддя дійшов висновку про недоведеність складу адміністративного проступку у діях ОСОБА_1

За положеннями ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

У силу статті 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 247, 278, 280, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.156 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представникомупродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч