Дата документу Справа № 331/5930/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/5930/18 Головуючий в 1 інст. Пивоварова Ю.О.
Провадження № 33/807/238/18 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуГріпас Ю.О. за участю ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Бєлікова О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Бєлікова О.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, - закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді, 17.06.2018 року, о 18 год. 20 хв., на 465 км автодороги Н-08 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при зміні напрямку руху, не впевнився в тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в бік м. Дніпро, в результаті чого автомобіль НОМЕР_2, скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5 Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає.

В апеляційній скарзі посилаючись на незаконність постанови адвокат Бєліков О.С., який діє в інтересах ОСОБА_2 зазначає, що судом порушено норми процесуального права, а тому постанова підлягає зміні. Апелянт вважає, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді змінити; суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено, що згідно протоколу серія БД № 378613 від 17.06.2018 року зазначено, що 17.06.2018 року, о 18 год. 20 хв., на 465 км автодороги Н-08 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при зміні напрямку руху, не впевнився в тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в бік м. Дніпро, в результаті чого автомобіль НОМЕР_2, скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5 Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає.

У відповідності з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи та мотиви прийнятого рішення, встановлено, що під час постановлення рішення судом першої інстанції не перевірено усіх обставин справи про адміністративне правопорушення, що призвело до не правильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Згідно з роз'ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає такий підхід до розгляду адміністративної справи спрощеним, а висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху - сумнівним.

Висновки судді щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є суперечливими і підлягають виключенню з постанови.

Так, постановляючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суддя суду першої інстанції посилається як на докази винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення на фактичне визнання вини ОСОБА_2, протокол про адміністративне правопорушення, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, пояснення потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наданими в судовому засіданні, іншими матеріалами справи.

Разом з тим, ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду справи заперечував про визнання своєї вини у вчиненні ДТП та пояснив, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він лише розповів обставини події та не зазначав про визнання своєї вини.

Крім того, інші докази на які послався суд, викладені в постанові формально доводять лише настання певних наслідків ДТП, але не містять інформацію про причини та механізм пригоди. За таких обставин висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 не може бути визнаний законним та обґрунтованим, не доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП та не можуть бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Такий висновок судді є непослідовним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам закону.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обране суддею рішення про необхідність закриття справи за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП відповідає вимогам закону, а висновок про винуватість ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, наведений у мотивувальній частині є таким, що не підтверджується дослідженими доказами, а тому підлягає виключенню з постанови.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Бєлікова О.С., який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 листопада 2018 року, у справі про адміністративне правопорушеннящодо ОСОБА_2,за ст.124 КУпАП - змінити, виключивши з мотивувальної частини вказівку про встановлення вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас