Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2723/18 Головуючий у 1-й інст. Покатілов О.Б.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_1, при секретарях: Демянчук Н.Д., Велидчук І.М., за участю: потерпілого ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 11 червня 2018 року за 124 КУпАП щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого інспектором УПП Житомирській області, раніше до відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и в :

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 11 червня 2018 року закрито провадження по справі щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови, ОСОБА_4 05 березня 2018 року, виконуючи свої обовязки інспектора УПП в Житомирській області та керуючи патрульним автомобілем «Тойота Пріус» д.р.н. знак 3247, рухаючись в м.Житомирі по вул. Шевченка від вул. ОСОБА_5 у напрямку вул. С.Ріхтера з проблисковими маячками та звуковим сигналом, направляючись на виклик, допустив виїзд на перехрестя вулиць Шевченка-С.Ріхтера на заборонений сигнал світлофора «червоного» кольору, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем «БМВ», номерний знак Бельгії СА 1203 РВ, під керування ОСОБА_2, який рухався по вул. С.Ріхтера від вул. ОСОБА_6 у напрямку вул. Довженка в м.Житомирі на дозволений сигнал світлофору. Внаслідок даної ДТП водій ОСОБА_2 та пасажири автомобіля «БМВ» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

На підставі викладеного ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він порушив п. 8.7.3 (е) ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 просить скасування оскаржувану постанову суду та постановити нову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження у справі у звязку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Стверджує, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції порушив строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, встановлені ст. 277 КУпАП, оскільки матеріали справи надійшли до суду 28.03.2018 року, а перше судове засідання було призначено 03.05.2018 року.

Також, вказує, що в матеріалах справи є докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, зокрема: пояснення ОСОБА_4, потерпілого, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Покази свідка ОСОБА_10 в оскаржуваній постанові відображено не повністю. В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що автомобіль патрульної поліції вїхав на перехрестя без звукової сирени та проблискових маячків, які ввімкнув за мить до зіткнення ТЗ, а перед перехрестям взагалі не гальмував. Ці ж обставини підтвердили й інші свідки у справі - ОСОБА_8, ОСОБА_9, потерпілий ОСОБА_2

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що бачив автомобіль ОСОБА_2 за 50 метрів до перехрестя, однак, не гальмував, оскільки розраховував на те, що потерпілий надасть перевагу в русі його транспортному засобу.

Крім цього, зазначає, що в справі є пояснення ОСОБА_4 від 27.03.2018 року, а ДТП відбулося 05.03.2018 р., згідно яких він стверджує, що перед перехрестям пригальмував, переконався у відсутності автомобілів по вул. 1-го Травня та виїхав на перехрестя. Автомобіль БМВ під керуванням ОСОБА_2, з яким він і зіштовхнувся, зявився перед ним несподівано. Покази ОСОБА_4 є неправдивими та суперечливими. Вказує, що висновки суду про те, що ОСОБА_4 застосував екстрене гальмування, щоб уникнути зіткнення суперечать матеріалам справи.

В якості доказу до суду ОСОБА_4 надав лише висновок експертного дослідження №13 від 23.04.2018, який був виготовлений на його замовлення.

На дослідження експертові надані вихідні дані, що автомобіль Toyota Prius рухався із ввімкненими проблисковими маячками та звуковим сигналом за 100-150 метрів до місця зіткнення. Такі вихідні дані є невірними та суперечать доказам у справі, а тому такий висновок не може бути належним та допустимим доказом.

Додатково стверджує, що матеріали справи та докази в своїй сукупності свідчать про порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху та про факт намагання уникнути відповідальності.

Сам ОСОБА_4 постанову суду першої інстанції від 11 червня 2018 року, якою встановлено подію ДТП і закрито провадження у справі з нереабілітуючої обставини, яка передбачає наявність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в апеляційному порядку не оскаржив і апеляційний суд переглядає адміністративну справу в межах доводів апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2,його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Правопорушник ОСОБА_4 пояснив, що з приводу обставин ДТП в постанові суду все правильно написано, все так і відбувалось. Щоправда, суд першої інстанції не заслухав його свідка, який був на місці ДТП і давав пояснення.При цьому ОСОБА_4, не оскаржуючи саму постанову та її зміст, з клопотанням про виклик та допит зазначеного свідка до апеляційного суду не звертався.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив апеляційному суду свої пояснення, надані під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди, а також надані під час судового провадження в суді першої інстанції.

Свідок ОСОБА_11 апеляційному суду пояснив, що 05.03.2018 року біля 5 години вечора їхав на автомобілі по вул. Шевченка в м.Житомирі. Наближаючись до світлофора, на якому світився червоний колір, призупинився біля світлофора. Біля нього промчався автомобіль марки «Тойота Пріус», не гальмуючи, без проблискових маячків. Автомобіль вискочив на перехрестя і за долі секунди увімкнулись маячки. Вже в момент зіткнення це відбулось. Їхав автомобіль марки «БМВ», і автомобіль марки «Тойота Пріус» врізався в його задню праву частину. Автомобіль марки «БМВ» відкинуло під стовп на протилежну сторону дороги. Автомобіль марки «Тойота Пріус» не гальмував і до перехрестя світлових маячків увімкнено не було.

Свідок ОСОБА_8 пояснив апеляційному суду, що потерпілий ОСОБА_2 є його зятем. Того дня їхали по вул. С.Ріхтера в м. Житомирі з торгівельного центу з маркету «Сільпо». Їхали не швидко. Було близько 5 години вечора. Перетинаючи перехрестя він помітив, що в них летить авто з вимкненим світловим обладнанням. Помітив на відстані 15-20 метрів від їх автомобіля. За секунду до зіткнення увімкнулась світлозвукова сигналізація. Через долю секунди відбувся удар. Автомобіль, в якому він знаходився, їхав на зелене світло. Коли він побачив автомобіль марки «Тойота Пріус», то останній їхав без увімкнених проблискових маячків і звукових сигналів. Цей автомобіль їхав дуже швидко і навіть не намагався гальмувати. Звуку гальмування не було.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_2, на підтвердження доводів апеляційної скарги, ОСОБА_4, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_8, дослідивши матеріали та письмові докази, наявні в адміністративній справі, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №219777 від 27.03.2018 року за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_4 правопорушення було вчинено 05.03.2018 року. При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП, були отримані судом першої інстанції для розгляду по суті 28.03.2018 року. В межах тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП, судом досліджувались матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитувались сам правопорушник ОСОБА_4, потерпілий ОСОБА_2, свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, експерт ОСОБА_12

Апеляційний суд звертає увагу, що зі змісту норм Закону, на підставі яких було прийнято оскаржене рішення, вбачається, що закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, можливе за одночасної наявності двох умов: вчинення адміністративного правопорушення, а також сплив встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення. Тобто закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказаний кодекс не містить.

Крім того, слід також зауважити на тому, що в ході судового розгляду справи судом першої інстанції заслуховувалися пояснення учасників ДТП (ОСОБА_4 та ОСОБА_13П.), допитувалися свідки, експерт, досліджувалися письмові докази, наявні в матеріалах справи, однак при ухваленні рішення про закриття провадження на підставі п.7 ч.1 ст. 247 та ст. 38 КУпАП судом за таких обставин, на думку апеляційного суду безпідставно, не було прийнято рішення щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні даного правопорушення.

Враховуючи наведене, оскаржувана постанова суду першої інстанції відносно ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови.

Що стосується суті правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4, слід зазначити наступне.

Так, згідно п.8.7.3 (е) ПДР України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівою смуги на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги руху іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, який дозволяє рух.

При цьому, апеляційним судом в межах предявленого обвинувачення у вчиненні правопорушення, на підставі положень ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП встановлено, що ОСОБА_4 винний у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке полягає в тому, що останній 05 березня 2018 року, виконуючи свої обовязки інспектора УПП в Житомирській області та керуючи патрульним автомобілем «Тойота Пріус» д.р.н. знак 3247, рухаючись в м.Житомирі по вул. Шевченка від вул. ОСОБА_5 у напрямку вул. С.Ріхтера з проблисковими маячками та звуковим сигналом, направляючись на виклик, пурушуючи вимоги п.8.7.3.(е) ПДР України, допустив виїзд на перехрестя вулиць Т.Шевченка-С.Ріхтера на заборонений сигнал світлофора «червоного» кольору, в результаті чого сталось зіткнення з автомобілем «БМВ», номерний знак Бельгії СА 1203 РВ, під керування ОСОБА_2, який рухався по вул. С.Ріхтера від вул. ОСОБА_6 у напрямку вул. Довженка в м.Житомирі на дозволений сигнал світлофору. Внаслідок даної ДТП водій ОСОБА_2 та пасажири автомобіля «БМВ» ОСОБА_7, та ОСОБА_8, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_15, та водій ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження, а також завдано матеріальні збитки.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні даного правопорушення, вона підтверджується дослідженими апеляційним судом протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №219777 від 27.03.2018 року за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_4В, письмовими та усними поясненнями потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_16, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля патрульної поліції, протоколом додаткового огляду місця ДТП та відеозаписом до нього. Зазначені докази узгоджуються між собою та у своїй сукупності доводять порушення ОСОБА_4 п. 8.7.3 (е) ПДР України, що перебуває у причинно-наслідковому звязку із виникненням ДТП, яка мала місце на перехресті вулиць Т.Шевченка-С.Ріхтера в м. Житомирі 05.03.2018 року.

Письмові пояснення ОСОБА_4, наявні в матеріалах адміністративної справи, та покази, надані останнім під час судового розгляду, різняться між собою, та є суперечливими, а тому суд апеляційної інстанції ставиться до них критично.

Не може також бути доказом невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП висновок експертного дослідження №13 від 23.04.2018 року за результатами проведення автотехнічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, оскільки дане дослідження проводилось з ініціативи ОСОБА_4 за його особистою заявою до судового експерта ОСОБА_12, поза межами адмінітсративного провадження. Апеляційний суд критично ставиться до висновків зазначеного висновку експертного дослідження також і тому, що воно проведене за вихідними даними, які надавались виключно ОСОБА_4, що викликає сумнів в обєктивності та повноті проведення такого дослідження та оспорюється іншим учасником ДТП. При цьому будь-яких інших експертних досліджень в ході судового розгляду адміністративної справи судом не призначалося.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, в діях ОСОБА_4в. вбачається порушення останнім п.8.7.3 (е) ПДР України і, як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи, що на момент розгляду апеляційним судом апеляційної скаргипредставника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 закінчився передбачений ч.3 ст. 38 КУпАП тримісячний строк накладання адміністративного стягнення за вчинене 05.03.2018 року адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, провадження по справі відносно ОСОБА_4 у відповідності до положень п.7 ч.1 ст. 247, 294 КУпАП підлягає закриттю.

З огляду на все вищенаведене у відповідності до положень ст. 294 КУпАП постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриттям провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Корольовського районного суду м.Житомира 11 червня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження у справі підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: