Справа № 199/4969/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 липня 2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріли, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 28 січня 1989 року, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 67, кімн. 291, офіційно не працевлаштованого,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2018 року о 13 год. 29 хв. ОСОБА_1 в районі будинку №29а по пр. Слобожанському у м. Дніпро керував автомобілем «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та порушивши вимоги п.п. 1.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, під час руху не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався в тій же смузі руху в попутному напрямку попереду під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, але не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснив, що дійсно 27 червня 2018 року в районі будинку №29 по пр. Слобожанському у м. Дніпро він керував автомобілем «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Під час руху, на його смугу для руху в зустрічному напрямку раптово виїхав автомобіль «Lexus». Для того щоб уникнути зіткнення він виконав маневр перестроювання праворуч, а потім знову повернувся в свою смугу для руху, та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався попереду нього.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, яке спричинило пошкодження транспортних засобів внаслідок винних дій останнього, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та обєктивності:

-протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

-фото таблицею та схемою ДТП, в якій зафіксовані ділянка місцевості, на якій сталася ДТП, місце розташування транспортних засобів, отримані механічні пошкодження;

-поясненнями потерпілого ОСОБА_2, який зазначив, що 27 червня 2018 року він керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, по пр. Слобожанському в напрямку Нового мосту в м. Дніпро в крайній лівій смузі руху. Під час руху дійсно в зустрічному напрямку по роздільній смузі між напрямками руху рухався автомобіль «Lexus». Він не розумів, куди далі буде рухатися цей автомобіль, тому зменшив швидкість. Коли автомобіль «Lexus» проїхав повз нього, він продовжив рух та почав набирати швидкість, але в цей час з його автомобілем скоїв зіткнення автомобіль «Chevrolet Aveo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який рухався позаду нього;

Надаючи оцінку запереченням ОСОБА_3 суд враховує правові висновки Верховного Суду України, викладені, зокрема, у постанові № 5-218кс15 від 05 листопада 2015 року, якими врегульовані подібні правовідносини, що передбачені ст. 286 КК України, і які за обєктивною стороною відмінні від ст. 124 КУпАП лише за наслідками.

Зокрема, у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного звязку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто зясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Для правильного застосування норми закону про кримінальну відповідальність у випадках, коли ДТП сталися за участі двох водіїв транспортних засобів, особливого значення набуває дослідження характеру та черговості порушень, які вчинив кожен із водіїв.

На таку особливість у правозастосуванні орієнтує Пленум Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». У пункті 7 цієї постанови розяснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно зясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Суд погоджується, що досліджені судом докази доводять виникнення для ОСОБА_1 перешкоди в русі у виді такого, що рухався в попутному напрямку автомобіля «Lexus» і на початковому етапі дії ОСОБА_1 (виконання маневру зміни напрямку праворуч) були обумовлені потребою уникнення зіткнення. Тобто, на цій стадії ОСОБА_1 знаходився в стані аварійної обстановки і його дії не регулювалися п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Разом з тим, після обїзду перешкоди небезпека для руху ОСОБА_1 була усунена і останній виконав маневр повернення в свою смугу руху. На цьому етапі його дії вже регулювалися вимогами п.п. 1.3, 13.1 ПДР, оскільки останній вже не знаходився в стані аварійної обстановки, обєктивно був спроможній виявити на цій смузі руху автомобіль «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, та був зобовязаний врахувати дорожню обстановку і дотримуватися безпечної дистанції.

Наведені докази в своїй сукупності та взаємозвязку поза всяким розумним сумнівом доводять той факт, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.3, 13.1 Правил дорожнього руху, для виконання яких останній не мав будь-яких обєктивних перешкод, і таке порушення знаходиться в причинно-наслідковому звязку з виникненням події ДТП.

Відповідні заперечення ОСОБА_1 ґрунтуються на хибному тлумаченні вимог правил дорожнього руху України і судом відхиляються.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, оскільки він як учасник дорожнього руху порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

24.07.2018