Справа№ 640/6765/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2018 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., за участю прокурора - Размєтаєва А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, її захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Харківській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

встановив :

04.07.2018 до Київського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП, відносно якої складено протокол № 161 від 16.04.2018 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 наказом ГУ ДФС в Харківській області від 01.03.2016 № 119-о була призначена на посаду начальника управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Харківській області. У відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є субєктом декларування.

08.03.2017 ОСОБА_1 подала повідомлення про суттєву зміну у майновому стані про набуття 04.01.2017 цінних паперів - облігацій емітованих АТ «Трест Житлобуд 1» в кількості 3659 штук, номінальною вартістю 57 гр., на загальну суму 585 440 гр., придбаних у ТОВ «Азово-Чорноморська Інвестиційна компанія».

В зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, що вартість набутих ОСОБА_1 паперів становила 585 440 гр., що еквівалентно 365,9 прожитковому мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб , встановлених на 01.01.2017 (585440:1600=365,9), та, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у субєкта декларування ОСОБА_1, починаючи з 05.01.2017, виник обовязок у десятиденний строк з моменту придбання (одержання) такого майна подати письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua. Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», є 14.01.2017. Проте, у визначений строк ОСОБА_1 не повідомила про суттєву зміну у майновому стані про набуття права власності на зазначені цінні папери. На думку автора протоколу, ОСОБА_1, з часом усвідомивши протиправність своєї бездіяльності, з метою припинення порушення Закону, несвоєчасно, лише 08.03.2017, умисно повідомила про таку суттєву зміну у майновому стані субєкта декларування, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Автор протоколу також зазначає, що часом вчинення адміністративного правопорушення є 08.01.2017, тобто дата несвоєчасного повідомлення про суттєву зміну в майновому стані субєкта декларування. Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, слід вважати дату зібрання доказів, а саме, 23.01.2018 (а.с. 1-10).

Прокурор в судовому засіданні просив закрити провадження у даній справі у звязку із спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, виклав також письмово свою позицію (а.с. 138).

В судовому засіданні ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2 заперечували проти клопотання прокурора та закриття провадження з вказаних ним підстав за закінченням строку накладення адміністративного стягнення, просили закрити провадження у справі у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виклали також письмово позицію у справі (а.с. 133-136, 141). Зазначали, зокрема, що ОСОБА_1 з 11.12.2017 до теперішнього часу працює на посаді заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області, є субєктом декларування, який зобовязаний відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» подавати щорічну декларацію, публікуючи її на офіційному сайті НАЗК. Також на неї розповсюджуються вимоги ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» щодо додаткових заходів фінансового контролю в частині повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. 04.01.2017 ОСОБА_1 придбала цінні папери ТОВ «Харківжитлобуд-1» загальною вартістю 585440,00 гр., у звязку з чим у неї, як у субєкта декларування, виник обовязок подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування у десятиденний термін. Виконуючи свій обовязок щодо повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, 12.01.2017 вона зайшла у свій власний електронний кабінет та виконала ряд послідовних дій, почала заповнювати всю необхідну інформацію на офіційному веб-сайті НАЗК, про що свідчить відповідь Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя №52-08/45046/17 від 08.12.2017, де вона закінчила заповнення вказаних дій 13.01.2017 о 06 годині 29 хвилин 59 секунд та натиснула кнопку «Подати документ». Зазначене повідомлення ОСОБА_1 підписувала своїм електронним підписом. Будучи впевненою, що вона подала в установлені строки повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в подальшому, при подачі 08.03.2017 щорічної Е-декларації за 2016 рік, вона виявила, що її повідомлення про суттєві зміни відсутнє на офіційному сайті НАЗК, однак, дане повідомлення було збережено в її електронному кабінеті «чернетка». Виявивши даний факт та не маючи на меті приховувати своє майно та статки, а також порушувати вимоги Закону України «Про запобігання корупції» в частині фінансового контролю, 08.03.2017 ОСОБА_1 подала разом з щорічною декларацією за 2016 рік і повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування. Жодного умислу, направленого на приховання свого майнового стану та порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», у ОСОБА_1 не було, що також підтверджується листом НАЗК №52-08/45046/17 від 08.12.2017.

Так, відповідно до листа НАЗК №52-08/45046/17 від 08.12.2017, відповідно до інформації щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.01.2017, дійсно 13.01.2017 створена «чернетка» повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, здійснено декілька спроб її заповнення та натиснуто кнопку «Подати документ», що спричинило перехід на веб-сторінку підтвердження подання документу шляхом накладання особистого електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП), проте, спроби накласти на документ ЕЦП не зафіксовано.

Окрім того, відповідно листа прокуратури Харківської області №32-17вих- 18 від 08.02.2018, вивченням матеріалів щодо можливого порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції» в частині несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані було встановлено, що зі змісту матеріалів вбачається, що за інформацією НАЗК №52-08/45046/17 від 08.12.2017 ОСОБА_1 виконано необхідну послідовність дій для подачі повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як того вимагає ст.52 Закону України «Про запобігання корупції». Факт залишення повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у категорії «чернетки» обумовлений технічною несправністю. Таким чином, порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» в діях ОСОБА_1 під час подачі повідомлення про суттєві зміни у майновому стані НАЗК не встановлено.

Крім того, ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_2 зазначали в судовому засіданні, що про факт можливого несвоєчасного повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у майновому стані Департаменту захисту економіки НП України стало відомо 11.09.2017, тобто понад строки, встановлені ст. 38 КУпАП для вирішення питання про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за порушення, повязані з корупцією.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначала також що вона мала намір у встановлений законом десятиденний строк подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та виконала у звязку з цим всі необхідні дії, що підтверджується листом НАЗК №52-08/45046/17 від 08.12.2017 та додатками до нього.

Посилаючись на положення ст. ст. 280, ч. 2 ст. 172-6, 10, 11 КУпАП, зважаючи на те, що законом в диспозиції ч. 2 ст. 176-2 КУпАП не визначені наслідки несвоєчасного подання декларації, зазначали, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_2 також звертав увагу суду, що згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (EUT. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважав, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення ст. 62 Конституції України.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справівідносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, що передбачені ст.38 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В протоколі № 161 від 16.04.2018 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, автором протоколу встановлено, що датою виявлення правопорушення є 23.01.2018 (а.с. 1-10, зокрема, стор. 5 протоколу а.с. 5). В листі начальника відділу прокуратури Харківської області від 08.02.2018 № 32-17 вих-18 встановлено, що порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» в діях ОСОБА_1 під час повідомлення про суттєві зміни у майновому стані Національним агентством не встановлено. Звернуто увагу, що про факт можливого несвоєчасного повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у майновому стані Департаменту захисту економіки Національної поліції України стало відомо 11.09.2017; наразі строки, встановлені ст. 38 КУпАП, для вирішення питання про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за порушення, повязані з корупцією, сплинули (а.с. 21-22).

Таким чином, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, у даній справі закінчилися ще 11.12.2017, тобто, ще до надходження даної справи до Київського районного суду м. Харкова в провадження даного складу суду 04.07.2018 (а.с. 102, 103).

Можливість відновлення або поновлення цих строків норми КУпАП не передбачають.

Більш того, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду даного адміністративного матеріалу суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «ОСОБА_3 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Разом з тим, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечує зміст складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, та вважає себе невинуватою, що, в свою чергу, зумовлює обовязок суду надати вказаним запереченням правову оцінку.

Такий висновок суду щодо необхідності зясування вини особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення також узгоджується з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, Рішення у справах «Надточий проти України», «Гуренко проти України», в яких суд нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав, що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Положення ст. 247 КУпАП містить дев'ять самостійних підстав, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, згідно яким, провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

В наведених в цій нормі випадках закриття провадження у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, та у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, є самостійними підставами.

Вимоги ст. 280 КУпАП передбачають зясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, зокрема, правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 наказом ГУ ДФС в Харківській області від 01.03.2016 № 119-о була призначена з 01.03.2016 на посаду начальника управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Харківській області (а.с. 30).

ОСОБА_1 отримала електронний цифровий підпис, як посадова особа Головного управління ДФС у Харківській області на посаду начальника управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Харківській області 15.09.2016, який скасовано 23.03.2017 та 24.03.2017 отримала електронний цифровий підпис, як посадова особа Головного управління ДФС у Харківській області на посаду в.о. заступника начальника ГУ (а.с. 27-28).

Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

У відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, державні службовці.

Таким чином, ОСОБА_1 є субєктом декларування, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно договору купівлі-продажу цінних паперів № 6-17/5-17/БВ, укладеного між ТОВ „Харківжитлобуд-1 та ОСОБА_1 04.01.2017, ОСОБА_1 04.01.2017 придбала цінні папери ТОВ «Харківжитлобуд-1» - облігації емітовані АТ «Трест Житлобуд 1» в кількості 3659 штук, номінальною вартістю 57 гр., на загальну суму 585 440 гр. (а.с. 80-82), у звязку з чим у неї, як у субєкта декларування, виник обовязок подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування у десятиденний термін, тобто, до 14.01.2017.

Виконуючи свій обовязок щодо повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, 12.01.2017 ОСОБА_1 зайшла у свій власний електронний кабінет та виконала ряд послідовних дій, заповнила всю необхідну інформацію на офіційному веб-сайті НАЗК, про що свідчить відповідь Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя №52-08/45046/17 від 08.12.2017, де вона закінчила заповнення вказаних дій 13.01.2017 о 06 годині 29 хвилин 59 секунд та натиснула кнопку «Подати документ».

Так, згідно листа Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя №52-08/45046/17 від 08.12.2017 Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя №52-08/45046/17 від 08.12.2017, та додатку до нього, відповідно до інформації щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.01.2017, дійсно 13.01.2017 створена «чернетка» повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, здійснено декілька спроб її заповнення та натиснуто кнопку «Подати документ», що спричинило перехід на веб-сторінку підтвердження подання документу шляхом накладання особистого електронного цифрового підпису, проте спроби накласти на документ ЕЦП не зафіксовано (а.с. 83-84, 85).

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що зазначене повідомлення вона підписувала своїм електронним підписом, та, будучи впевненою, що вона подала в установлені строки повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в подальшому, при подачі 08.03.2017 щорічної Е-декларації за 2016 рік, вона виявила, що її повідомлення про суттєві зміни відсутнє на офіційному сайті НАЗК, однак, дане повідомлення було збережено в її електронному кабінеті «чернетка». Виявивши даний факт та не маючи на меті приховувати своє майно та статки, а також порушувати вимоги Закону України «Про запобігання корупції» в частині фінансового контролю, 08.03.2017 вона подала разом з щорічною декларацією за 2016 рік і повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування.

Умислу, направленого на приховання свого майнового стану та порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», у ОСОБА_1 не було, що також підтверджується листом НАЗК №52-08/45046/17 від 08.12.2017.

Більш того, вказані пояснення ОСОБА_1 узгоджуються з матеріалами справи, та обєктивно підтверджені даними з Єдиного державного реєстру декларацій від 24.01.2018, згідно яким встановлено факт публікації 08.03.2017 о 11 год. 59 хв. повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни в майновому стані, та в той же день, 08.03.2017 о 12 год. 51 хв. щорічної декларації ОСОБА_1 (а.с. 74-75, 71-73).

Крім того, про відсутність умислу ОСОБА_1 на вчинення вказаного адміністративного правопорушення вказують й задекларовані нею данні в щорічній декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, в розділі 7 «Цінні папери» якої ОСОБА_1 задекларувала цінні папери облігації підприємств, цільові, забезпечені АТ «Трест Житлобуд 1» (код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: 01270285) в кількості 3659 штук, номінальною вартістю на суму 585 440 гр., набуті нею 04.01.2017, та в розділі 14 «Видатки та правочини субєкта декларування» - задекларувала вид правочину, який спричинив видаток у сумі 585 440 гр. Придбання. Предмет правочину: Нематеріальні активи облігації підприємств, цільові, забезпечені (а.с. 13-18).

Згідно листа прокуратури Харківської області №32-17вих-18 від 08.02.2018 встановлено, що вивченням матеріалів щодо можливого порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції» в частині несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані було встановлено, що зі змісту матеріалів вбачається, що за інформацією НАЗК №52-08/45046/17 від 08.12.2017 ОСОБА_1 виконано необхідну послідовність дій для подачі повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як того вимагає ст.52 Закону України «Про запобігання корупції». Факт залишення повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у категорії «чернетки» обумовлений технічною несправністю. Таким чином, порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» в діях ОСОБА_1 під час подачі повідомлення про суттєві зміни у майновому стані НАЗК не встановлено (а.с. 21-22).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 мала намір у встановлений законом десятиденний строк подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та виконала у звязку з цим всі необхідні дії, що також підтверджується листом НАЗК №52-08/45046/17 від 08.12.2017 та додатком до нього, листом прокуратури Харківської області №32-17вих-18 від 08.02.2018.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У відповідності до ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія умисне несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. З субєктивної сторони правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, може бути вчинено тільки умисно.

Дана стаття КУпАП є бланкетною, а склад правопорушення формальний.

Субєктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Отже, автором протоколу не враховано, що субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння, наприклад, через необережність, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивна сторона - має активну форму прояву .

Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи.

Однак, відповідним органом не надано суду доказів на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Встановлені судом обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а відповідно - субєктивної сторони правопорушення, що є обовязковим елементом складу адміністративного правопорушення. Вказаний висновок суду підтверджується матеріалами справи, в тому числі листом НАЗК №52-08/45046/17 від 08.12.2017 та додатком до нього, листом прокуратури Харківської області №32-17вих-18 від 08.02.2018.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина як одна із складових елементів адміністративного правопорушення і надані працівниками поліції матеріали не свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Європейським судом з прав людини активно використовується стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішенння ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозвязку, суддя прийшов до висновку про те, що вони не дають можливості дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства щодо додаткових заходів здійснення фінансового контролю за встановлених судом обставин.

Виходячи зі змісту ст. ст.7, 254 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, керуючись також правовою впевненістю згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення її до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Муратова С.О.