Справа № 464/2255/18 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 33/811/153/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_2 та його захисника Федейка А.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 21 травня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 18 квітня 2018 року в 11:30 год. по вул.Пасічна, 91, у м.Львові, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ 110557», д.н.з. НОМЕР_1, із ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, неприродна блідніть, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить, скасувати постанову Сихівського районного суду м.Львова від 21.05.2018 року та прийняти нову постанову якою провадження у справі закрити - у зв'язку, відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вважає вищевказану постанову незаконною, зважаючи на таке: в дійсності він не відмовлявся від проходження будь - якого огляду на стан наркотичного сп'яніння, проте вважає, що працівники поліції порушили процедуру, визначену інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735. Зокрема, відповідно до п.7 цієї Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охороні здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративна правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зважаючи на викладене, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №061351 складений передчасно із порушенням процедури, визначеної вищевказаними нормативно - правовими актами, а тому до уваги братися судом не міг, так як в дійсності йому ніхто не роз'яснив вищевказаної процедури проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння та без будь - яких пояснень було складено протокол, про який його повідомили вже по-факту.

Окрім цього, звертає увагу на те, що його не було відсторонено від керування в порядку, передбаченому ст.266 КУпАП, а працівники поліції дозволили і далі керування транспортним засобом.

За таких обставин, вважає, що справу суд першої інстанції мав закрити - у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У судові засідання апеляційного суду ОСОБА_4 та його представник Федейко А.Ю. жодного разу не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи №464/2255/18 та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №061351 від 18.04.2018 року (а.с.1), у якому ОСОБА_2 у кожній графі якій необхідно, проставив свій підпис, чим відповідно погодився із даними внесеними у такий; поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.2,3) від 18.04.2018 року, які були присутні при тому, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду в медичному закладі на стан наркотичного сп?яніння.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, поряд з цим, у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначив, що відмовився від експертизи у зв'язку з тим, що знаходився на роботі та дуже поспішав. Даний факт відмови також посвідчили двоє свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Тому, дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такий керуючи транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп'яніння: тремтіння пальців рук, неприродна блідність, зіниці очей не реагували на світло, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови, на що покликається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, не встановлено.

Також відсутні обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, та з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 21 травня 2018 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер