Справа № 744/926/18 Головуючий у 1 інстанції Гнип О. І.
Провадження № 33/795/351/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.

Адвоката Борисенка І.П. в інтересах ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою Семенівського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм у фізичної особи-підприємця "ОСОБА_3.", проживаючого АДРЕСА_1, звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 11 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 10 лютого 2018 року, о 21 год. 45 хв., по вул. Замістя,159 в м. Семенівка Чернігівської області, керував автобусом "Man Lions Coach R07", номерний знак НОМЕР_1, та не вибрав безпечної швидкості руху, та за погодних умов, в результаті чого при здійсненні повороту вчинив зіткнення з автомобілем "ВАЗ 21121", номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який стояв біля проїжджої частини. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Мотивуючи своє рішення, місцевий суд вказав, що на момент його постановлення сплинули строки притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, а тому справа підлягає закриттю.

На дану постанову ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій поставлене питання про її скасування та постановлення нової постанови, якою ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Зазначає, що вказану постанову суду він отримав в місцевому суді 18 липня 2018 року, до суду не викликався, копію судового рішення не отримував. Постанову суду вважає незаконною, необґрунтованою, оскільки у мотивувальній частині постанови суду не вказано, що водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР та не вказав його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог КУпАП, Конституції України та норм міжнародного права. Наголошує на порушенні судом принципу верховенства права, за яким рішення судів мають бути справедливими. Вказує, що він особисто 24.05.2018 року подавав до Деснянського районного суду м. Чернігова заяву про розгляд справи за його участі та про визнання його потерпілим по справі.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав свою скаргу в повному обсязі і просив її задовольнити з наведених в ній обставин. ОСОБА_3 заперечував проти її задоволення, вважаючи себе невинуватим в дорожньо-транспортній пригоді.

Відносно обох учасників дорожнього руху - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були складені протоколи про адміністративні правопорушення. Постановою Семенівського районного суду від 24.05.2018 р. справу відносно ОСОБА_2 було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушеня.

Вислухавши в судовому засіданні сторони, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Таке рішення ґрунтується наступним.

З тексту оскаржуваної постанови вбачається, що 10 липня 2018 року Семенівський районний суд Чернігівської області, розпочавши розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, не досліджуючи доказів і не визнаючи нікого винним в скоєнні адміністративного правопорушення, закрив провадження в справу у зв'язку з тим, що на час її надходження до суду та розгляду в суді сплинули строки притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП. Суд при цьому послався на ст. 247 КУпАП як на норму прямої дії.

Апелянт вважає, що суд, хоча і закрив провадження в справі, повинен був встановити винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 247 КУпАП передбачає обставини, які виключають провадження в справі про адміністративні правопорушення. Однією з таких обставин є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. При цьому в першому реченні названої норми закону прямо вказано, що за наявності обставин, які виключають провадження в справи про адміністративне правопорушення «провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю…»

Будь-яких роз'яснень вищестоящих судів з цього приводу немає. Судова практика в Україні по даному питанню є різноманітною, водночас ця практика не створює судового прецеденту, який був би джерелом права.

Апеляційний суд, розглядаючи апеляційну скаргу, посилається на узагальнений науково-консультативний висновок науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності». У цьому висновку, зокрема зазначено, що при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з даного висновку та тексту закону (ст. 247 КУпАП), апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 10 липня 2018 року відносно ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко