490/193/18 12.02.2018
Справа № 490/193/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2018 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гречана С.І. за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, водієм, номер облікової картки платника податків невідомий, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

встановив:

04 січня 2018 року, близько 15 год.00 хв., ОСОБА_1, керув транспортним засобом «МАЗ 5551», номерний знак НОМЕР_1, по вул. Пограничній, в районі № 143, в м. Миколаєві допустив наїзд на огорожу, пошкодивши її.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху України, про що працівниками патрульної поліції 04.01.2018 був складений протокол серії БД №061761.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним правопорушення, просив суд звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КпАП України у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за пошкодження дорожніх споруд, що спричинило пошкодження майна. Передбачає адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, і накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадян - суб'єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення підтверджується доказами, наявними в матеріалах адміністративної справи, у тому числі даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, керуючись ст.ст. 23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Так, судом враховані обставин, що пом'якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, яке, як встановлено судом, в даний час усунуте, те, що порушення не призвело до будь-яких негативних наслідків, не заподіяло шкоди іншим особам.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КпАП України, у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст. 22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням, відповідно провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КпАП України.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ст. 283, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, закрити, звільнивши його на підставі ст. 22 КУпАП від відповідальності за це правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва прокурором.

Суддя С.І. Гречана