АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 травня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої на посаді менеджера ООО «МедіагрупУкр» яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнана винуватою в тому, що 28 жовтня 2017 року о 03.26 год. в м. Київ по пр. Науки, 5 керувала автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків. Результат тесту 1,81 проміле, тим самим порушила п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати її, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо поновлення строку захисник зазначає, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_2, яка належним чином не була повідомлена про день та час розгляду справи. Окрім того, ОСОБА_2 не направлялась та не вручалась копія постанови, а копія постанови була отримана помічником захисника за заявою захисника тільки 7 грудня 2017 року. Апеляційна скарга подана 11 грудня 2017 року, а тому захисник вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що суд першої інстанції підійшов до спрощеного розгляду справи, не надав оцінки доказам, позбавив можливості ОСОБА_2 надавати пояснення у справі.

Також, апелянт звертає увагу на те, що у протоколі вказано про те, що огляд проводився за допомогою приладу Драгер «ALCOTEST 6820», однак ні в протоколі, ні в акті не вказано, чи є у вказаного приладу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а на вимогу ОСОБА_2 зазначені документи поліцейським не надавались.

Окрім того, захисник звертає увагу на те, що згідно відповіді Мінекономрозвитку України на адвокатський запит, прилад «Drager» мав сертифікат відповідності лише до 27 березня 2017 року, тобто, намомент проведення огляду зазначений прилад вже був несертифікований, що унеможливлювало його використання поліцейським.

Також апелянт зазначає, що під час проведення огляду були відсутні свідки такого огляду, які були запрошені вже після проходження ОСОБА_2 огляду, результати якого їй ніхто не показав, що свідчить про те, що огляд проведений з порушенням ст.. 266 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_1, опитавши свідків, переглянувши відеозаписи з нагрудного відео реєстратора інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що пропущений строк на апеляційне оскарження постанови - підлягає поновленню, апеляційна скарга до задоволення, постанова місцевого суду скасуванню, із закриттям провадження у справі па підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях особи, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_2, яка належним чином не була повідомлена про день та час розгляду справи, про що свідчить повернутий до суду виклик (ас. 9) Постанова, яка оскаржується, винесена судом 24 листопада 2017 року (ас. 10).

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Проте, матеріали справи не містять жодних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 вручено чи направлено копію постанови суду від 24 листопада 2017 року.

Відповідно до наявної у справі заяви адвоката ОСОБА_1 від 7 грудня 2017 року про ознайомлення з матеріалами справи та видачу копії постанови суду, копія постанови видана помічнику адвоката 7 грудня 2017 року (ас. 11-12).

Апеляційна скарга, відповідно до експрес-накладної на конверті, на постанову суду подана 11 грудня 2017 року (ас. 16-29).

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З урахуванням обставин, встановлених в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 117728 від 28 жовтня 2017 року, 28 жовтня 2017 року о 03.26 год. в м. Києві по пр. Науки, 5, ОСОБА_2 керувала автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1)

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені:

- роздруківкою результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Даргер», відповідно до якого результат складає 1,81 проміле (ас. 2);

- акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, нечітка мова, за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820» № ARHK-0479. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний, 1,81 проміле; Огляд проведений в присутності двох свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (ас. 3);

- пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до яких вони були запрошені при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2, яка в їх присутності погодилася пройти у встановленому Законом порядку перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», що кожний з них засвідчив своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення (ас. 5-6);

- пояснення свідка ОСОБА_5, який пояснив, що став свідком наїзду на знак особо, яка рухалась на авто НОМЕР_3, зупинився. Свідки даної події надали допомогу водій ці автомобілю. Вона була в стані алкогольного сп'яніння (ас. 6).

Під час апеляційного розгляду встановлено наступне.

Опитана під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснила, що на час події 28 жовтня 2017 року за кермом автомобіля не перебувала, а перебував її брат. Перед пригодою вона зустрілась зі своєю подругою та братом в кафе «Барви», вона та подруга пили вино, брат не пив, оскільки взагалі не вживає спиртні напої. Після цього вирішили подругу підвезти додому. Підвезли подругу, посиділи в неї вдома, а, коли повертались до дому, колесом наїхали на бордюр, внаслідок чого спрацювали подушки безпеки. Брат поїхав за запаскою, і в той момент приїхали працівники поліції. Вона (ОСОБА_2.) пояснила ситуацію, що трапилось, що вона за кермом не перебувала, від удару спрацювали подушки безпеки, вдарилась головою, був шок, крім того в неї проблеми з зором, але працівники поліції запропонували їй пройти тест на стан сп'яніння. Вона не погоджувалась спочатку на проходження огляду за допомогою «Драгеру», оскільки патрульні говорили, що заберуть автомобіль на штраф майданчик, якщо вона не пройде огляд, а, якщо вона погодиться на такий огляд, то все буде гаразд. У зв'язку з цим вона потім погодилась та пройшла огляд, проте, з результатами огляду не була згідна. Вона запитувала з приводу проходження огляду у лікаря, на що отримала відповідь, що може сама звернутися та пройти огляд.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_2 - його сестра, за кермом вона не перебувала за станом здоров'я (у неї в цей час відбувалося лікування зору). Вона відпочивала з друзями в кафе, а він на її ж автомобілі забрав, щоб відвезти додому. По дорозі наїхали на бордюр, і в такий спосіб потрапили в ДТП. Запасного колеса не було, і він поїхав за запаскою до дому. ОСОБА_2 залишив в автомобілі, періодично зв'язуючись з нею в телефонному режимі.

Під час апеляційного розгляду допитаний свідок ОСОБА_5 пояснив, що їхав за кермом свого автомобіля, побачив, що інший автомобіль наїхав на бордюр. З автомобіля вийшов чоловік, потім жінка, просили запаску, повідомили, що спрацювали подушки безпеки. Брат поїхав за запаскою. Потім приїхали працівники поліції, викликали евакуатор. Працівники поліції пропонували пройти тест ОСОБА_2, але вона відмовилась. Із-за водійського сидіння виходив хлопець. В своїх поясненнях, які оголошені судом, писав те, що говорили працівники поліції. Він поспішав, тому не знає, що відбувалось далі.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_7 пояснив, що їхав додому, був зупинений працівниками патрульної поліції, які попросили бути присутнім під час освідування особи на стан алкогольного сп'яніння. Спочатку жінка не погоджувалась на проходження такого огляду, але потім пройшла його за допомогою алкотестеру. Другий свідок був водій евакуатора. Проте, після проходження огляду не погодилась з його результатом. Жінка відмовлялась і до огляду на «Драгері», і після проходження огляду з його результатами. Працівники поліції почали складати документи, і він (свідок), підписавши документи по результату огляду, поїхав. Чи пропонували працівники поліції проїхати в лікарню, він не пам'ятає. Наслідки відмови від проходження за допомогою пристрою «Драгер» працівники поліції роз'яснювали.

Допитаний в суді апеляційної інстанції інспектор патрульної поліції ОСОБА_8 пояснив, що точної дати виклику не пам'ятає, але на лінію «102» надійшов виклик про ДТП по пр. Науки в м. Києві. Виїхали туди два екіпажа патрульної поліції. Приїхавши на місце ДТП, побачив знесений дорожній знак. Поліцію викликав водій автомобіля та ще свідки. Зі слів інших свідків йому стало відомо, що з боку водія була ОСОБА_2, що автомобіль на великій швидкості вилетів з проїжджої частини. Свідкам була надана можливість надати пояснення. ОСОБА_2 з автомобіля не виходила, проте, при спілкуванні в останньої були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння. Вона пройшла огляд на стан сп'яніння, в результаті якого було виявлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Спочатку вона відмовлялась від проходження огляду за допомогою «Драгеру», потім погодилась. Зважаючи на її стан, вона йшла на контакт, розповідала, що трапилось. Про те, що в автомобілі була інша особа, не говорила. Під час руху особисто ОСОБА_2 за кермом не бачив, здається вона говорила, що спрацювали подушки безпеки. ОСОБА_2 спершу відмовилась проходити тест на «Драгері», через деякий час погодилась в присутності свідків. За відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння адмінматеріал не складали. Він відбирав пояснення у свідків. Викликали евакуатор, оскільки транспортний засіб самостійно не міг рухатись. Він не чув, щоб ОСОБА_2 не погоджувалась з результатами тесту, проте, однозначно стверджувати про це не може, оскільки не весь час перебував поруч з нею. Протокол для ознайомлення надавався, але чи остання знайомилась з ним, йому невідомо. Під час огляду водія на стан сп'яніння свідки огляду були присутні. При цьому ОСОБА_2 відмовилась від оформлення ДТП. Він (ОСОБА_8) не пам'ятає, чи в його присутності з'ясовували, хто був за кермом, чи ні. Безпосередньо з ОСОБА_2 спілкувався командир роти ОСОБА_9, який все роз'яснював.

Апеляційним судом міста Києва з метою перевірки доводів апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_2 та свідків викликався інспектор поліції ОСОБА_9. Проте, за повідомленням Управління патрульної поліції м. Києва ОСОБА_9 на даний час обіймає посаду в.о. начальника відділу патрульної поліції м. Ізмаїл. З метою допиту вказаного свідка здійснено відеоконференцзв'язок між Апеляційним судом міста Києва та Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області, з належним повідомленням свідка про день, час та місце проведення апеляційного розгляду. Проте, свідок до суду не з'явився.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги та встановлення фактичних обставин справи під час апеляційного розгляду переглянуто відеозаписи з нагрудного відео реєстратора інспектора патрульної поліції, надані на запит апеляційного суду Управлінням патрульної поліції в м. Києві, які розміщені на СД-диску. З 12 файлів, які розташовані на диску, вбачається, що відеозапис відбувається з 03.26 год. до 04.26 год. Протягом вказаного часу на відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_2 повідомила, що перебувала за кермом і не впоралась з керуванням, в автомобілі їхала одна. Працівники поліції здійснили поверхневий огляд автомобіля. Оформлювати ДТП ОСОБА_2 відмовилась, дорожніх знаків не було. Один з працівників поліції повідомляє, якщо автомобіль на ходу можна забрати. ОСОБА_2 просить у працівників поліції зарядний пристрій для телефону, щоб зателефонувати до брата, щоб останній забрав автомобіль. Один з працівників поліції звертається до чоловіка з питанням,чи може він прийняти участь, як свідок під час огляду водія, на що чоловік повідомляє, що для чого бути свідком, якщо все й так видно. Працівник поліції зазначає, що є два свідки. ОСОБА_2 запитує працівника поліції, чи може вона відмовитись від проходження освідування, у відповідь на що працівник поліції повідомляє, що остання може відмовитись. ОСОБА_2 повідомляє (03:49:40), що відмовляється. ОСОБА_2 ще раз відмовилось від проходження огляду (03:50:57). Працівник поліції (як вказав під час перегляду відеозапису ОСОБА_8, що це ОСОБА_9) повідомляє ОСОБА_2, що, в разі, якщо вона відмовиться від проходження огляду, автомобіль буде евакуйований на штраф майданчик. На запитання ОСОБА_2 про те, що в разі її згоди пройти огляд, поліцейський відповідає, що тоді сама зможе зайнятися евакуацією автомобіля. Поліцейський повідомляє, що зіниці очей не реагують на світло, а також повідомляє, що транспортний засіб заблокований, необхідно акт відмови. Після цього ОСОБА_2 погодилась пройти тест на «Драгері» (03:34). Відбувається перевірка документів. ОСОБА_2 запитує, чи можна забрати автомобіль, а потім з'ясовувати все на Голосіївській. Працівники поліції повідомляють, що їде екіпаж патрульної поліції з «Драгером». ОСОБА_2 відмовляється від оформлення ДТП, але щодо оформлення 130 КУпАП не заперечує. Працівник поліції говорить про те, що з п'яними жінками нечасто спілкується. ОСОБА_2 запитує в інспектора поліції, якщо вона не проходить тест, то автомобіль заберуть на штраф майданчик, у відповідь на що працівник поліції повідомляє знову, що, якщо вона (ОСОБА_2.) проходить тест, то автомобіль забере її евакуатор. З восьмого відеофайлу вбачається, що працівники поліції обговорюють питання оформлення матеріалів про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння. Свідок огляду повідомляє, що підпише без будь-яких застережень всі документи. Заповнюються документи, свідок розмовляє з працівником поліції. Працівник поліції встановлює особу другого свідка - водій евакуатора, та диктує свідку пояснення, що водій відмовляється від проходження огляду. На наступному відеозапису зафіксовано, що прибув екіпаж з приладом «Драгер». Працівники поліції роз'яснюють ОСОБА_2, як треба користуватися «Драгером». ОСОБА_2 зазначає, щоб все було добре, але вона не впевнена в результаті «Драгера». Працівник поліції повідомляє, що документи на «Драгер» є, трубка запечатана. ОСОБА_2 запитує працівників поліції, чи може вона самостійно здати аналіз, на що працівник поліції повідомляє, що може пройти протягом 2-х годин, здати їх в медичному закладі. Працівники поліції роз'яснюють свідку процедуру освідування. Працівник поліції роз'яснює ОСОБА_2, що в трубці нічого немає, потрібно набрати повітря в себе, дути протягом 3 секунд, ОСОБА_2 намагається, але не виходить. Працівник поліції запитує, чи забирають автомобіль на штрафмайданчик. ОСОБА_2 дує в «Драгер», намагається, працівник поліції зазначає про останню спробу. ОСОБА_2 задула «Драгер», працівник поліції показує результати та просить засвідчити їх свідків. ОСОБА_2 з результатами не погоджується.

Відеозапис закінчився.

Оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділом П Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, передбачені порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп'яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду.

При цьому згідно до положень ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу 1 вищевказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Проте, як встановлено під час апеляційного розгляду з пояснень ОСОБА_2, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, відеозапису подій 28 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 спочатку відмовлялась від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». В подальшому погодилась на проходження такого огляду, пройшла його, проте, не погодилась з результатами такого огляду. Однак, при незгоді ОСОБА_2 з результатами огляду, проведеного поліцейським за допомогою приладу «Драгер»,останній не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, у зв'язку з недотриманням працівниками поліції вимог закону щодо проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, огляд, проведений поліцейськими, слід вважати недійсним.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_1, що на вимогу ОСОБА_2 працівниками поліції не надався сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Драгер АRHK 0479, то вони є безпідставними та спростовуються відеозаписом подій від 28 жовтня 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_2 не просила працівників поліції про надання їй будь-яких документів по алкотестеру «Драгер».

Окрім того, доводи захисника про те, що прилад «Drager» мав сертифікат відповідності лише до 27 березня 2017 року, тобто, на момент проведення огляду зазначений прилад вже був несертифікований, що унеможливлювало його використання поліцейським, є необґрунтованими.

Відповідно до Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 374, вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. Відповідно до Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки за № 207 вказанийAlcotest…, виробництва Drager Safety AG &a>

Окрім того, пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

З Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення вбачається, що за № 083106 зазначений газоаналізатор Drаger Alcotest, модифікація Drаger № 6820, № свідоцтва 14455/2014, дата свідоцтва 29 грудня 2014 року, строк дії свідоцтва необмежений (згідно Переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносять до Державного реєстру медичної техніки та виробів, затвердженого наказом Держлікслужби України № 1529 від 29 грудня 2014 року).

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов'язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, а тому газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG &aжл; Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 N 1747 і становить 1 рік.

Зважаючи на викладене, на момент проведення оглядуОСОБА_2 працівники поліції мали право застосування приладу «Драгер 6820».

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, у зв'язку з порушенням працівниками поліції процедури проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, що потягло за собою відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП визнання його недійсним, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити адвокату ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 24 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серії БД № 117728 від 28 жовтня 2017 року.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва