Справа 362/1849/18
Провадження 3/362/645/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Корнієнко С.В.,

розглянувши адміністративний матеріал Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, голови Глевахівської селищної ради, за ч.2 ст.172-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до рішень Глевахівської сільської ради №1-1-VII від 05.11.2015 року та №1024-37-VI від 02.12.2014 року ОСОБА_1 було визнано обраним на посаду голови зазначеної ради та присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Згідно з положенням ст.2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3, 5 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування» ОСОБА_1, будучи селищним головою, тобто посадовою особою територіальної громади села, здійснює свої повноваження на постійній основі, очолює виконавчий комітет сільської ради, головує на її засіданнях. На нього поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом.

У відповідності з підпунктом «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами на яких поширюється дія цього Закону є у тому числі селищні голови.

Відповідно до положень ч.4 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування» (на далі «Закон») «сільський, селищний, міський голова не може бути депутатом будь-якої ради, суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, в тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю».

Згідно з положеннями ст. 25 Закону, особам, зазначеним у пп.»б» п.1 ч.1 ст.3 цього Закону, забороняється входити до складу правління, інших виконавчих чи контрольних органів, наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особи здійснюють функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі чи територіальній громаді в раді (спостережній раді), ревізійній комісії господарської організації), якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Зі змісту положень ч.1 ст.36 Закону вбачається, що особи, зазначені у п.1, підпункті «а» пункту 2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобовязані протягом 30 днів після призначення (обрання) на посаду передати в управління іншій особі належні їм підприємства та корпоративні права у порядку, встановлену законом.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 з 12.12.2007 року і по даний час є єдиним засновником та керівником приватного підприємства «Валжер».

03.05.2017 року укладено договір управління корпоративними правами між ОСОБА_1 (Установник управління) та ОСОБА_2 фізична особа-підприємець (Управитель) щодо управління корпоративними правами часткою (майна) у розмірі 100% у статутному фонді ПП «Валжер», яке належить на праві приватної власності Установнику управління.

Разом із тим, ОСОБА_1, будучи обраним на посаду голови Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, проігнорував вимоги ч.1 ст.36 Закону і лише 03.05.2017 року через 1 рік 5 місяців 28 днів, відповідно до договору управління корпоративними правами, передав частку майна у розмірі 100% у статутному фонді ПП «Валжер» в управління строком на 5 років (до 3 травня 2022 року) станом на 03.05.2017 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2

Тобто, у ОСОБА_1 виник обовязок після обрання на посаду передати належні йому підприємства (корпоративні права) у порядку, встановленому Законом упродовж періоду з 05.11.2015 року (з дати обрання на посаду) до 23:59 год. 05.12.2015 року (протягом 30 днів).

Таким чином, 6 грудня 2015 року ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений ч.1 ст.36 даного Закону.

Згідно з положеннями ч.1 ст.62 ГК України, підприємством визнається самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими субєктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим кодексом та іншими законами. Відповідно до частин першої, другої статті 83 Цивільного кодексу України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Відповідно до положень ч.1 ст.113 ГК України, приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці з використанням найманої праці. Відповідно до витягу з ЄДР приватного підприємства «Валжер» одноосібним засновником, кінцевим бенефеціарним власником (контролером) є громадянин України ОСОБА_1, якому належить право власності на майно підприємства у розмірі 100%.

Станом на момент виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, ПП «Валжер» не ліквідовано, як юридична особа не припинено в установленому законом порядку, має на меті, перш за все, отримання прибутку від своєї господарської діяльності.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1, обіймаючи посаду голови Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, будучи відповідно до підпункту «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону особою, уповноваженою на виконання функцій органу місцевого самоврядування, а також обізнаним щодо встановлених заборон та обмежень щодо сумісництва та суміщення виконання функцій органу місцевого самоврядування з іншими видами діяльності, порушив вимоги ч.1 ст.36 Закону та згідно з п.2. ч.1 ст.25 Закону, входив до складу органу управління, а саме, був одноосібним засновником, кінцевим бенефеціарним власником (контролером) ПП «Валжер», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-4 КУпАП, а саме: порушення особою встановлених законом обмежень щодо входження до складу органу управління чи наглядової ради підприємства або організації, що має на меті одержання прибутку (крім випадків, коли особа здійснює функції з управління акціями (частками, паями), що належать державі, та представляє інтереси держави в раді товариства (спостережній раді), ревізійній комісії господарського товариства).

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував проти несвоєчасності здійснення його підзахисним передачі прав на управління майном, звернув увагу суду на закінчення строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Він також пояснив, що після обрання ОСОБА_1 у жовтні 2014 року головою Глевахівської селищної ради, фактичне керівництво ПП «Валжер» ним було передано його дружині і був впевнений, що всі вимоги законодавства виконав. 28.03.2017 року він отримав листа Національного агентства з питань запобігання корупції про необхідність передачі корпоративних прав іншій особі, а тому він вжив відповідні заходи 03.05.2017 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, рішенням Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області №1-1-VII від 05.11.015 року, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, договором управління корпоративними правами від 03.05.2017 року та іншими матеріалами справи.

Згідно з положеннями ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1, повязане з корупцією, і з моменту його виявлення, за матеріалами справи у березні-травні 2017 року, з початку відповідного листування з Національним агентством з питань запобігання корупції, минуло понад три місяці.

Згідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним визнати винним ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП, але, враховуючи, що строки накладення адміністративного стягнення за дане правопорушення минули, провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст.172-4, 38, 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-4 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Строк предявлення документа до виконання - 3 місяці з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову судді подається протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя С. Корнієнко