ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/460/18 Справа № 204/7175/18 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої у ТОВ Дніпровський завод підйомно-транспортного обладнання - головним бухгалтером, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнану винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обставин, зазначених в постанові суду першої інстанції, при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод підйомно-транспортного обладнання» (код ) за адресою: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Чечелівський район, вул. Будівельників, буд. 25-б, офіс 33, з питання дотримання вимог валютного законодавства при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 20.03.2017 року № 2003/17-MD за період з 20.03.2017 року по 07.09.2018 року, порядку і термінів декларування валютних цінностей та іншого майна резидентів, яке перебуває за межами України, встановлено, що головним бухгалтером ОСОБА_1 вчинено порушення ст. 1 Закону України від 23.09.1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (зі змінами і доповненнями), та відповідно до п. 1 Постанови Правління НБУ «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 13.12.2016 року № 410, в частині порушення строків розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом від 20.03.2017 року № 2003/17-MD, в результаті чого нарахована пеня в сумі 27812,68 грн., за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 162-1 КУпАП..

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 10200 гривень та стягнуто з останньої на користь держави судовий збір у розмірі 352, 40 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, подала апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки вона не була належним чином повідомлена про розгляд цієї справи судом першої інстанції та вказане рішення отримала 06.12.2018 року, також просить постанову скасувати та закрити провадження по адміністративній справі щодо неї.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що вона не була допитана в судовому засіданні, а тому судом не були встановлені обставини, що підлягають встановленню у цій справі, а саме, чи є вона головним бухгалтером ТОВ «Дніпровський завод підйомно-транспортного обладнання», та який обсяг повноважень встановлений у головного бухгалтера за посадовою інструкцією, чи іншим документом, яким затверджено повноваження головного бухгалтера.

Зазначає, що в постанові не вказано, яким чином документи, на які суд посилається у своєму рішенні як на доказ вини, підтверджують її винність у вчиненні адміністративного правопорушення, також суд не встановив, які її фактичні дії чи бездіяльність призвели до ухилення від повернення виручки у іноземній валюті.

Вказує на те, що суд першої інстанції в постанові не зазначив суті правопорушення, яке вона скоїла, а навпаки, вказав на дії підприємства, не зазначивши, яке відношення вона має до таких дій підприємства.

Посилається на те, що відповідно до укладеного між ТОВ «Дніпровський завод підйомно-транспортного обладнання» та ФОП ОСОБА_2 договору № 01-16/БУ, вона, як головний бухгалтер ТОВ «Дніпровський завод підйомно-транспортного обладнання» не мала здійснювати контроль за здійсненням платежів контрагентами підприємства - нерезидентами при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності, а тому її безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за дії, які вона не мала виконувати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, яка підтримала доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження підлягають задоволенню, оскільки розгляд справи було здійснено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, копію вказаної постанови вона отримала 06.12.2018 та в десятиденний термін подала апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не в повному обсязі, виходячи з такого.

Диспозиція ч.1 ст.162-1 КУпАП передбачає відповідальність особи за умисне ухилення службових осіб підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності або громадян - суб'єктів підприємницької діяльності від повернення в Україну у передбачені законом строки виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів (робіт, послуг) або інших матеріальних цінностей, отриманих від цієї виручки, а також умисне приховування будь-яким способом такої виручки, товарів або інших матеріальних цінностей.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення суть адміністративного правопорушення викладена не у відповідності до ч.1 ст.162-1 КУпАП та не відображає умисного ухилення від повернення в Україну у передбачені законом строку виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів чи умисне приховування виручки, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162-1 КУпАП, у звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Приймаючи відповідно до ст.294 КУпАП нову постанову, суд апеляційної інстанції виходить з того, що з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 слідує, що в ньому не викладено всіх ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162-1 КУпАП, а саме: відсутнє посилання на умисне ухилення від повернення в Україну у передбачені законом строку виручки в іноземній валюті від реалізації на експорт товарів чи умисне приховування виручки, що ставиться у вину ОСОБА_1.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв»язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162-1 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях щодо ОСОБА_1складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року задовольнити.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162-1 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_3