АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/551/18 Головуючий у І-й інстанції - Волошин Є.В.
Справа № 202/209/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнутої за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 09 грудня 2017 року о 09 год. 10 хв., знаходячись на ринку «Лівобережний» Індустріального району м. Дніпро здійснював продаж риби судак 0,8 кг без документів, які підтверджують законність придбання та сертифікату якості. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.3.14 Правил любительського і спортивного рибальства, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 02.05.2018 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить скасувати постанову судді першої інстанції, провадження закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що про слухання справи він належним чином не повідомлявся, про його проведення не знав, дізнався про постанову 10.04.2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги,ОСОБА_2 посилається на те, що рішення суду першої інстанції містить грубе порушення норм чинного законодавства, оскільки не з'ясовані всі обставини справи, судом не надано належної оцінки досліджуваним доказам. Крім того вказано, що судом не враховано, що ОСОБА_2 не є фізичною-особою підприємцем, реалізацією водних ресурсів ніколи не займався. Вказаною діяльністю займається його дружина. Під час проведення перевірки інспектором не було пред'явлено посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду ,як того вимагає чинне законодавство.

ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити, додатково вказали, що протокол складено особою неуповноваженою на відповідні дії, тобто з порушенням ст. 255 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_2 та його адвокат ОСОБА_4, заслухавши пояснення свідків, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, що він був відсутній при розгляді справи у суді першої інстанції та копія постанови взагалі йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Вказаних вимог закону під час розгляду даної справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції було дотримано.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи досліджених судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії №0344075 від 09.12.2017 року; письмовими поясненнями самого ОСОБА_2, де він вказав, що дійсно торгував свіжою рибою без документів і сертифікатів якості.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що підписав протокол, оскільки на нього тиснули, з інспектором були озброєні правоохоронці, до того було сказано, що справа до суду не дійде. Зазначив, що рибою не торгував, а допомагав дружині щось принести, віднести. А судак на який складено протокол це був всього одна рибина маленька грам 400 судачок який просто прилип до іншої риби.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5, дружина ОСОБА_2, пояснила, що вона є фізичною-особою підприємцем, на торгівлю рибою були всі документи, однак перевіряючі сказали, що вони їм не цікаві, все одно буде складено протокол, це потрібно було їм для роботи. Чоловік торгівлю не здійснював. А судак на яку склали протокол це була малесенька одна рибка яка прилипла просто до інших.

Провідний державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів ОСОБА_6, який склав протокол про адміністративне правопорушення, підтвердив обставини викладені в складеному ним протоколі 09.12.2017 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 88-1 КУпАП, зазначивши, що ОСОБА_5 торгував безпосередньо за прилавком сам, зважував рибу, брав у покупців гроші, вибирав їм рибу. Документів на якість вказаної в протоколі риби на його вимогу не надав, пояснення писав власноручно, ніякого тиску на нього ніхто не здійснював, ні фізичного, ні морального. Рибу які виявили без документів було дійсно тільки дві по 400 грам, однак вони лежали на прилавку і на неї відповідних документів не надано, тому він склав протокол, оскільки протокол складається на порушення незалежно от кількості товару.

В судовому засіданні також було вислухано юриста Дніпропетровського рибоохоронного патруля УДА Рибного господарства у Дніпропетровській області ОСОБА_7, яка також підтвердила, що інспектори мають право складати відповідні протоколи відносно тих, хто продає рибу.

Згідно з ч.2 ст.63 ЗУ «Про тваринний світ» відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні, зокрема в порушенні правил використання об'єктів тваринного світу.

У разі невиконання вимог ст.ст. 27, 63 ЗУ «Про тваринний світ», передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.88-1 КУпАП, а саме за порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження об'єктів тваринного або рослинного світу.

Виходячи з вищенавеленого, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП, повністю знайшла своє підтвердження і є доведеною.

Доводи апелянта про те, що в його в діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 88-1 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, є безпідставними.

Твердження ОСОБА_2 та його адвоката про те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів, є таким, що не відповідає вимогам КУпАП, та притягнути до відповідальності можливо лише особу, що здійснює підприємницьку діяльність не заслуговують на увагу.

Згідно матеріалів справи, вказаний протокол складений належною уповноваженою особою, містить всі відомості, передбачені ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та сумнівів щодо достовірності вказаних в ньому відомостей у суду апеляційної інстанції не викликає.

Повноваження особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення передбачені ст. 255 КУпАП.

Щодо субєкта правопорушення, то диспозиція ч. 1 ст. 88-1 КУпАП має наступний зміст - порушення порядку придбання, збуту чи розповсюдження обєктів тваринного або рослинного світу.

Тому, субєкт правопорушення за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП є загальний, тобто осудна особа, яка досягла 16 років. Виключення вказана стаття не містить.

Проаналізувавши усі надані у справі докази у їх сукупності та взаємозвязку, надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.88-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Разом з тим, притягуючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладаючи на адміністративне стягнення, суд відповідно до вимог статей 33, 34 КУпАП недостатньо врахував особу порушника, характер його дій, обставини, за яких було вчинено дане правопорушення та незначний об'єм, а саме 0,8 гр, риби, що продавалася.

Згідно з вимогами ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Викладені обставини суд до уваги не взяв, хоча вони в сукупності вказують на малозначність вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, що є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності, у зв'язку з чим постанова суду підлягає зміні.

Приймаючи до уваги те, що згідно із Законом України «Про судовий збір», судовий збір з особи може бути стягнуто у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд, звільняючи ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, вважає за необхідне звільнити його також і від сплати судового збору у розмірі 352,40 грн.

Таким чином, апеляційний суд, змінюючи постанову суду першої інстанції в частині призначення адміністративного стягнення та звільняючи ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, а також від сплати судового збору, вважає за необхідне в решті зазначену постанову залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 Івановичустрок для подання апеляційної скарги на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 88-1 КУпАП змінити.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 88-1КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору у розмірі 320 гривень у звязку із звільненням його від адміністративної відповідальності.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1