ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління ДФС у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інп НОМЕР_1, яка є директором ТОВ «УПК «Лєтєх», мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, -

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №36 від 06.10.2017, 06.10.2017 при проведенні позапланової документальної виїзної перевірки Головним управлінням ДФС у Харківській області ТОВ «УПК «Лєтєх», податковий номер 36456757, за адресою: м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, 6/8, офіс 23, встановлено, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податкового зобов'язання в розмірі 201 923 грн. в результаті чого завищено суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду всього на суму 201 923 грн. за березень 2017 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, а тому суд, у відповідності зі ст. 268 КпАП України, розглядає справу за її відсутності.

До канцелярії суду надійшли письмові пояснення від представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - адвоката Настенко М.О. до протоколу №36 про адміністративне правопорушення від 06.10.2017, в якій вона просить винести постанову про закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та закінченням строків для накладення адміністративного стягнення, зазначає, зокрема, що в протоколі зазначено, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП вчинено 06.10.2017 о 15.00 год. за адресою: 61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8, офіс 23. Факт порушення встановлено актом перевірки від 06.10.2017. Таким чином, вказане правопорушення було виявлено 06.10.2017. Також, за результатами цієї податкової перевірки було винесено податкове повідомлення рішення від 23.10.2017 №. У лютому 2018 року ТОВ «Українська промислова компанія «ЛЄТЄХ» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.10.2017 №, яким Товариству зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за березень 2017 року на 201 923,00 грн. з мотивів безпідставності його прийняття. 10.05.2018 рішенням Харківського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018, позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.10.2017 №. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.09.2018 касаційну скаргу ГУ ДФС у Харківській області залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 залишено без змін. Вважає, що протокол № 36 про адміністративне правопорушення від 06.10.2017 є незаконним, складеним після спливу строків накладення адміністративного стягнення, а оскільки податкове повідомлення-рішення від 23.10.2017 № визнано протиправним та скасовано у судовому порядку, також є безпідставним (а.с. 27-28).

Також до канцелярії суду 13.12.2018 надійшла заява від адвоката Настенко М.О., в якій вона просить розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП без її участі (а.с. 41).

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, що передбачені ст.38 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В протоколі про адміністративне правопорушення №36 від 06.10.2017, складеному відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, датою виявлення правопорушення є 06.10.2017 (а.с. 1), наразі строки, встановлені ст. 38 КУпАП, для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності сплинули.

Таким чином, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, у даній справі закінчилися ще 07.01.2018, тобто, ще до надходження даної справи до Київського районного суду м. Харкова в провадження даного складу суду 09.11.2018.

Можливість відновлення або поновлення цих строків норми КУпАП не передбачають.

Більш того, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду даного адміністративного матеріалу суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Разом з тим, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечує зміст складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, та вважає себе невинуватою, що, в свою чергу, зумовлює обов'язок суду надати вказаним запереченням правову оцінку.

Такий висновок суду щодо необхідності з'ясування вини особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення також узгоджується з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка ратифікована Верховною Радою України 17.07.1997, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, практиці Європейського Суду з прав людини, зокрема, Рішення у справах «Надточий проти України», «Гуренко проти України», в яких суд нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав, що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції.

Положення ст. 247 КУпАП містить дев'ять самостійних підстав, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, згідно яким, провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

В наведених в цій нормі випадках закриття провадження у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, та у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, є самостійними підставами.

Вимоги ст. 280 КУпАП передбачають з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 86 Податкового Кодексу України акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені Податковим Кодексом України, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати. У разі незгоди платника податків з висновками акта такий платник зобов'язаний підписати такий акт перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.15 ст. 56 Податкового Кодексу України, скарга на акт перевірки, подана із дотриманням строків, визначених п. 56.3 цієї статті (на протязі 10 днів з дня отримання рішення), зупиняє виконання платником податку грошових зобов'язань, визначених у повідомленні - рішенні на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. У перебігу цього терміну грошові зобов'язання, які оскаржуються, вважаються не узгодженими. Таким чином, слід зробити висновок, що якщо підприємство в термін (протягом 10 днів ) подало скаргу на дії податкового органу (повідомлення-рішення), грошове зобов'язання не вважається узгодженим до моменту прийняття остаточного рішення.

Головним управлінням ДФС у Харківській області складено акт №14809/20-40-14-05-19/36456757 від 06.10.2017 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УПК «Лєтєх» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість щодо господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «Терос План» за березень 2017 року та джерел походження матеріальних цінностей, реалізованих ТОВ «Терос План» (а.с. 3).

На підставі вказаного акту винесено податкове повідомлення-рішення від 23.10.2017 № (а.с. 6).

Згідно постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018, позивач, ТОВ «Українська промислова компанія ЛЄТЄХ», звернувся до суду з позовом до ГУ ДФС у Харківській області, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.10.2017 № . Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 адміністративний позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишено без задоволення; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2018 по справі №820/908/18 залишено без змін (а.с. 11-14).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.09.2018 касаційну скаргу ГУ ДФС у Харківській області залишено без задоволення (а.с. 32-38).

Отже, податкове повідомлення-рішення від 23.10.2017 № , яке винесено на підставі акта №14809/20-40-14-05-19/36456757 від 06.10.2017 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УПК «Лєтєх», у зв'язку з чим ГУ ДФС у Харківській області було складено протокол про адміністративне правопорушення № 36 від 06.10.2017, скасовано.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 „Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про порушення митних правил, у відповідності до ст. 490 МК України.

Європейським судом з прав людини активно використовується стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішення ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути відкрито, а відкрите підлягає закриттю при відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, адміністративний матеріал не містить достатніх, достовірних і належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1, податкове повідомлення-рішення від 23.10.2017 № , яке винесено на підставі акта №14809/20-40-14-05-19/36456757 від 06.10.2017 про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «УПК «Лєтєх» скасовано, інші підстави щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП в матеріалах справи відсутні, що в свою чергу слугує підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 163-1, 279, 283, 284, 247 КпАП України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інп НОМЕР_1, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Муратова С.О.