Справа № 206/3411/18
Провадження № 3/206/1246/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Кушнірчука Р.О., при секретареві Соловйовій О.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, що зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року о 21 годині 10 хвилин в АДРЕСА_2, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 фізичного та психологічного характеру, яке виразилось в нанесенні ударів руками та ногами в різні частини тіла та виражався нецензурною лайкою на її адресу у присутності малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину не визнав, заперечував щодо викладених в протоколі обставин та суду пояснив, що у них з ОСОБА_2 дійсно відбулась сварка під час якої вони виражались нецензурною лайкою, але фізичної сили він не застосовував. Він скоріше захищався від дружини, оскільки вона на нього напала, тому він відштовхнув її на диван. Вона спровокувала вчинення таких дій. Конфлікт відбувся через те, що дружина не дає дитину для спілкування з його батьками. Зазначені події відбувались вдома в присутності двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 та доньки ОСОБА_4.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснила, що того дня у них з ОСОБА_1 відбулась лайка, внаслідок чого останній нецензурно виражався на її адресу та адресу доньки ОСОБА_4. Також ОСОБА_1 наносив їй удари руками та ногами в різні частини тіла. Всі зазначені події відбувались на очах у дітей. Ще піднімаючись сходами у підїзді ОСОБА_1 почав нецензурно лаятись та погрожувати фізичною розправою. Таке відбувається не вперше, але вона не знає куди їй подітися, оскільки іншого житла не має та піти від чоловіка нікуди, а квартира належить йому.

Також в судовому засіданні, в присутності матері надала пояснення малолітня ОСОБА_4, яка зазначила, що ОСОБА_1 приходиться їй вітчимом. 11 червня 2018 року близько 20 00 годин вони з мамою та маленьким братиком ОСОБА_3 9 місяців гуляли на вулиці. Під час їх прогулянки приїхала мама вітчима та взяла погратися з дитиною, її братиком. Після того, як братик заплакав, мама забрала його та вони пішли додому. Вже у підїзді ОСОБА_1 почав ображати маму, нецензурно виражатися на її адресу та почав бити її руками та ногами у різні частини тіла, але мама на нього не нападала та ніяких ударів йому не наносила. Вона особисто бачила, як ОСОБА_1 вже вдарив її щонайменше 4 рази по тілу, а після того, як вона заплакала, вони викликали поліцію, але ОСОБА_1 пішов з квартири.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, провина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА 330658 від 11 червня 2018 року, письмовою заявою та поясненнями ОСОБА_2, в яких вона зазначає про обставини вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства. Також потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила всі обставини, зазначені в письмових матеріалах справи, а її донька ОСОБА_4, в судовому засіданні також детально розповіла про нецензурну лайку та нанесення ударів матері з боку ОСОБА_1

Пояснення потерпілої обєктивно узгоджуються з обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових матеріалах справи, а також узгоджуються з поясненнями доньки ОСОБА_4, а причин обмовляти правопорушника у потерпілої судом не встановлено.

Суд не вбачає підстав для не взяття до уваги показання малолітньої ОСОБА_4, оскільки вони цілком узгоджуються з поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та письмовими матеріалами справи.

Не визнання своєї вини ОСОБА_1 суд розцінює як намагання останнього уникнути відповідальності за вчинене домашнє насильство, яке мало місце 11 червня 2018 року, оскільки доводи останнього повністю спростовуються пояснення потерпілої та малолітньої дитини ОСОБА_4.

Суд вважає, що вина правопорушника доведена належними і допустимими доказами, а тому він повинен нести відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення суд враховує вимоги ст. 280 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 категорично не визнав своєї вини, перед потерпілою вибачатися не став, а факт того, що всі події відбувались у присутності малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що може негативно відобразитись на їх психічному стані та адекватному сприйнятті відношень у житті між чоловіком та жінкою, переконує суд у необхідності накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту, що буде відповідати вимогам ст. 23, 32 КУпАП.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 4 (чотири) доби.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя Р.О.Кушнірчук