Номер провадження: 33/785/750/18
Номер справи місцевого суду: 522/6538/18
Головуючий у першій інстанції Дерус А. В.
Доповідач Грідіна Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16.08.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Грідіна Н.В., з участю ОСОБА_2 та її адвоката Московського В.П., прокурора Войтова Р.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2018 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої головним бухгалтером КП «Автопідприємство по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме в тому, що вона, перебуваючи на посаді головного бухгалтера КП «Автопідприємство по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації», відповідно до наказу начальника цього підприємства №50-к від 30.07.2003 року, та, відповідно п.п.«а»п. 2, ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме 21.03.2018 року, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим порушила ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

На ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, в порушення вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП суд неправильно дав оцінку доказам, так як не врахував, що в її діях відсутній умисел, оскільки перебуваючи на своїй посаді, не будучи державним службовцем вона не знала, що повинна своєчасно подати декларацію за 2016 рік. У поліції та суді першої інстанції нею було помилково визнано вину.

Також суд першої інстанції невірно встановив дату вчинення правопорушення, як 21.03.2018 року, оскільки кінцевим строком подачі декларації за 2016 рік є 01.05.2017 року, в зв'язку з чим на час розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_2 та її адвоката Московського В.П., які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, тощо.

При розгляді апеляційної скарги були перевірені доводи апеляційної скарги щодо неповного з'ясування судом першої інстанції обставин справи та надання неналежної оцінки доказам, дослідженим при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції.

Зокрема, був досліджений протокол про адміністративне правопорушення № 315 від 13.04.2018 року, рапорти старшого оперуповноваженого Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковника поліції Савченко М.В. від 13.04.2018 року і 26.03.2018 року, пояснення ОСОБА_2, іі декларація та наказ №50-к від 30.07.2003 року.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення № 315 від 13.04.2018 року встановлено, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді головного бухгалтера КП «Автопідприємство по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації», відповідно п.п.«а»п. 2, ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являючись посадовою особою юридичної особи публічного права, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 21.03.2018 року, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В протоколі містяться власноручні пояснення ОСОБА_2 про те, що вона вину свою визнає.

До протоколу надані письмові пояснення ОСОБА_2 від 27.03.2018 року, в яких остання зазначала, що посадовим особам юридичних осіб публічного права, яким є КП «Автопідприємство по обслуговуванню обласної ради та обласної державної адміністрації», необхідно подати щорічну декларацію про доходи за 2016 рік до 01.05.2017 року. Вона мала електронний ключ та можливість подати декларацію, однак, при спробі заповнити декларацію у неї виникли технічні збої, у зв'язку з чим вирішила більше не подавати декларацію за 2016 рік. 21.03.2018 року, одночасно з подачею щорічної декларації за 2017 рік, також подала декларацію за 2016 рік.

Крім того, ОСОБА_2 визнала свою провину у суді першої інстанції.

Таким чином, в постанові суду першої інстанції надані аналіз та оцінка протоколу про адміністративне правопорушення № 315 від 13.04.2018 року, наведеним матеріалам справи, поясненням ОСОБА_2, в яких остання фактично визнавала вину у інкримінованому правопорушенні, на підставі яких судом зроблений обґрунтований висновок про те, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що у поліції та суді першої інстанції ОСОБА_2 помилково визнала вину, не можуть бути прийнятий до уваги, оскільки спростовується матеріалами справи та вищезазначеними доказами.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, вважаю неспроможним доводи ОСОБА_2 про те, що вона, перебуваючи на своїй посаді, не знала про те, що повинна своєчасно подати декларацію, оскільки, відповідно до положень ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє особу від відповідальності.

Згідно ст. 38 ч. 3 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 подала електронну декларацію 21.03.2018 року.

Листом національного агентства з питань запобігання корупції від 03.03.2017 року зазначено, що дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб'єктами декларування до реєстру.

Таким чином, з урахуванням того, що за 2016 рік електрону декларацію ОСОБА_2 повинна була подати до 01.05.2017 року, однак фактично подала її 21.03.2018 року, після чого адміністративне правопорушення було виявлено у день подання ОСОБА_2 електронної декларації, протокол про адміністративне правопорушення складений 13.04.2018 року, а справа судом розглянута 04.05.2018 року, доводи апеляційної скарги про те, що на час розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, є необґрунтованими.

При таких обставинах, згідно ст. 294 ч. 8 п.2 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, так як її доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04.05.2018 року, якою ОСОБА_2 визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та на неї накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) Н.В. Грідіна

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області Н.В. Грідіна