ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/389/18 Справа № 183/5424/18 Суддя у 1-й інстанції - Олійник А. В. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю скаржника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що об 11.00 годині 21 серпня 2018 року на 260 км. автошляху М04 Новомосковського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а справу закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КупАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що спростовується матеріалам та обставинам справи.

Вказує, що 21.08.2018 року він не керував автомобілем, оскільки погано себе почував. В цей день вказаним автомобілем керував ОСОБА_2, коли під час руху автомобіля з'явився дим з-під капоту, вони були змушені з'їхати на обочину та зупинили автомобіль. Після чого ОСОБА_3 поїхав на попутному транспорті до найближчої станції технічного обслуговування за технічною допомогою. Через деякий час під'їхали поліцейські та склали протокол відносно нього за ст. 124 КупАП.

Зазначає, що поліцейські вели себе нетактовно, та відмовили йому у проходженні медичного огляду на стан сп'яніння в медичному закладі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив постанову суду скасувати як необгрунтовану, та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, та свідка ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що судом першої інстанції належним чином не з'ясовано обставини інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважаю за необхідне зазначити, що відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Так, перевіркою встановлено, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 надійшла до суду першої інстанції 06 вересня 2018 року та розглянута по суті з винесенням постанови 02 листопада 2018 року. Однак, на день винесення постанови, у суду не було відомостей, які б підтверджували своєчасне, належне сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце та час розгляду справи, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б підтверджували, що ОСОБА_1 судовий виклик отримав своєчасно.

Таким чином, ОСОБА_1 фактично не був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи.

Отже, не переконавшись в належному повідомлені ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи, суд першої інстанції, розглянувши справу за його відсутності, обмежив право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі.

Крім цього зазначаю, що у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. За частиною третьою цієї статті, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За ствердженнями ОСОБА_1, йому не було запропоновано пройти огляд у відповідності вказаних вимог закону, а саме з використанням спеціальних технічних засобів. Такого приладу у поліцейських не було.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, в ньому зазначено, що водій ОСОБА_1 на вимогу пройти медогляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку - відмовився у присутності двох свідків. Згідно письмових пояснень свідків, останні вказували на відмову від медогляду.

Проте, з матеріалів справи не вбачається і відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували, визначенні законом умови для проведення огляду водія ОСОБА_1 в установах охорони здоров'я. ОСОБА_1 не прохав пройти огляд у встановленому порядку, прохав забезпечити охорону його автомобіля, який не рухався, та стверджував, що він ним не керував. Він також пояснив, що не вживає спиртні напої, оскільки страждає на хворобу серця, і тому автомобілем особисто не керував, та ним в той день керував ОСОБА_3.

Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що за кермом автомобіля був він, оскільки ОСОБА_1 погано себе почував, у нього боліло серце після інсульту. Він був тверезим, після поломки автомобіля, ОСОБА_3 на попутному транспорті поїхав за технічною допомогою, придбав необхідний для ремонту шланг для системи охолодження двигуна, ключ та тосол, потім повернувся та відремонтував автомобіль. За час його відсутності, на ОСОБА_1 було складено адмінпротокол. Про це останній повідомив йому, коли повернувся та був засмучений неправильними діями працівників поліції.

Вказані пояснення ОСОБА_3 узгоджуються в деталях з поясненнями ОСОБА_1, тому вважаю їх правдивими.

Крім того, зазначаю за положеннями ч. 1 ст. 266 КУпАП на поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України покладено обов'язок по відстороненню від керування транспортним засобом осіб, які ними керують і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог коментованої норми закону при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, в вину ОСОБА_1. ставиться відмова від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, з підстав встановлення наявності у нього ознак сп'яніння.

Поза увагою суду першої інстанції залишився факт невідповідності складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, а саме те, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

За вимогами ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан сп'яніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

З урахуванням наведених обставин та приймаючи до уваги вимоги ч.1, ч.2, ч. 5 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд дійшов висновку, що вказаний протокол було складено з істотними порушення, що є підставою для визнання факту відмови від огляду на стан сп'яніння, неналежним доказом. Районний суд на вказане увагу не звернув та прийшов до невірного висновку про винуватість ОСОБА_1

Враховуючи вищевикладені обставини, приходжу до висновку про недоведеність районним судом об'єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, вважаю необхідним постанову скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на оскарження вказаної постанови - задовольнити, поновити останньому строк на її оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського апеляційного суду В.Д. Коваленко