ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/407/18 Справа № 177/1673/18 Суддя у 1-й інстанції - Суботіна С. А. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який мешкає за адресою: Дніпропетровської області м. Кривий Ріг, проспект Миру, 7/307,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

потерпілого ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн. 40 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 серпня 2018 року о 18:00 годині, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Skoda Octavia» д/н ВА 1321ВК, рухаючись по автомобільній дорозі м. Кривий Ріг Кропивницький, поблизу АЗС «ОПТІМА», с. Тернівка, Криворізького району Дніпропетровської області, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, її змінами, не обрав безпечну швидкість руху та при обгоні, скоїв зіткнення з мотоциклом «ИЖ 611401» д/н ДНЕ 9506, під керуванням ОСОБА_2, який рухався попереду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушено п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди люди не постраждали.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції та викладені в ній обставини не відповідають дійсним обставинам справи, суд ухвалив постанову за результатом неповного зясування обставин, що мають значення для справи та не перевірені належні та допустимі докази.

Вказує, що судом першої інстанції не було інших об,єктивних доказів, крім пояснень учасників події, для встановлення винуватості ОСОБА_1

Суд першої інстанції формально віднісся до заявленого клопотання про призначення експертизи, відмовив в його задоволенні.

Вказує, що існують суперечності в показаннях учасників ДТП, які суд першої інстанції не врахував та не оцінив.

20 грудня 2018 року ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не зявився, що в силу ст. 294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особу у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, обєктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як його вина підтверджується наступними доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №327062 від 22.08.2018 року (а.с.3); рапортом інспектора СРПП №2 Криворізького РВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.4); поясненнями ОСОБА_2 (а.с.8,10); схемою місця ДТП та фото таблицею до неї (а.с. 11, 12-19).

Наведені докази в своїй сукупності та взаємозвязку доводять факт порушення ОСОБА_1 вимог п. п. 2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу - дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Встановлені в ході судового засідання обставини та механізм ДТП, підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.3 (б), 13.1 ПДР України, оскільки починаючи виконувати маневр обгону, він проявив неуважність, належно не стежив за дорожньою обстановкою та не реагував на її зміну, адже розпочинаючи маневр обгону він не вибрав безпечну швидкість руху, яка б забезпечила запобігання зіткненню, не врахував дорожню обстановку та її зміну, зумовлену початком виконання повороту ліворуч мотоциклом під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого допустив зіткнення з ним.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП апеляційний суд визнає необгрунтованими, та розцінює як намір ухилитися від відповідальності, адже його вина повністю доведена доказами дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 з посиланням на те, що суд не надав належної оцінки показам потерпілого та не врахував протиріччя в його показах, не знайшли свого підтвердження.

Крім того, доводи ОСОБА_1 щодо не задоволення судом першої інстанції клопотання про призначення експертизи, та необхідності призначення експертизи в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд вважає необгрунтованими.

Будь-які спеціальні знання для вирішення питання про наявність або відсутність в діях особи (осіб) складу адміністративного правопорушення у звязку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою не потрібні, оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, її причиною зазначено невиконання вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1, а не будь-які інші факти, встановлення яких потребувало б спеціальних знань. За нормами КУпАП, суду належить вирішити правове питання щодо наявності або відсутності факту порушення ПДР України. Дані, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.

Усі інші доводи в апеляції фактично зводяться до переоцінки доказів і моделювання події ДТП, які носять субєктивний характер і обєктивно не підтверджуються матеріалами справи.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаного пункту 2.3 (б), 13.1 знаходиться в причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу, що узгоджується з вимогами чинного законодавства і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Порушень вимог закону, допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2018 року у справі про адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.П. Іванова