Справа № 445/894/18 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський О.М.
Провадження № 33/811/105/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 06 липня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, фізичну особу-підприємця, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, 11.04.2018 року, під час інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2, було виявлено порушення законодавства про працю, а саме не проведення нарахування індексації заробітної плати продавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 починаючи із червня 2017 року, тобто вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.41 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови Золочівського районного суду Львівської області від 06.07.2018 року та скасувати таку, а провадження по справі закрити.

Вважає, що постанова прийнята із порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу 06.07.2018 року судом не було враховано, що про час розгляду справи його не було належним чином повідомлено, що відповідно позбавило можливості прибути у судове засідання, дати пояснення та надати докази.

01.08.2018 року під час ознайомлення його представника із матеріалами справи стало відомо, що засідання по цій справі мали місце 12 і 22.06., 06.07.2018 року. Виклик на судові засідання здійснювався судовими повістками. Проте усі повістки (а.с. №.№.42, 43, 45, 47), містять відомості про виклик у судове засідання ОСОБА_5. Такі відомості, на його думку, мали і конверти у яких направлялись повістки. Крім того усі виклики, окрім останнього, здійснювались звичайним, а не рекомендованим листом, принаймні про це свідчить відсутність в матеріалах справи бланків рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення за формою N2119.

За таких обставин стверджувати про те, що він належним чином, вчасно, повідомлявся про судове засідання, але не з'являвся із невідомих причин, не можна, оскільки це спростовується матеріалами справи. Його просто ніхто не викликав.

Крім того приймаючи постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності суд не врахував, що за таке порушення його вже притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 74 460 грн.

Так постановою Головного управління Держпраці у Львівській області від 04.05.2018 року за №ЛВ279/893/АВ/ФС саме за це порушення на нього було накладено штраф, але цей факт управління праці скрило від суду з тим, щоб його додаткового було притягнуто до адміністративної відповідальності за одне і теж порушення.

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи, що його притягнуто до відповідальності у вигляду штрафу у розмірі 74 460 грн. і це відноситься до адміністративної відповідальності, керуючись положеннями ст.61 Конституції України, п.3 Рішення КС України, можна стверджувати, що у суду не було правових підстав повторно притягувати його до адміністративної відповідальності.

Також просить врахувати, що постанову суду було отримано його представником лише 01.08.2018року, а строк притягнення його до адміністративної відповідальності вже минув.

Вивчивши матеріали адміністративної справи №445/894/18, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при підготовці до розгляду справи, суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3-5), Зо0зуля В.В. вчинив порушення законодавства про працю, а саме не проводив нарахування індексації заробітної плати продавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 починаючи із червня 2017 року.

Апеляційний суд вважає, що у зазначеному протоколі взагалі не розкрита суть правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, його обєктивна сторона, а саме не має покликання на норми закону, яку ОСОБА_2 порушив, не зазначено які суми недораховано кожному із продавців та в який період. Узагальненням інформації, що міститься у даному протоколі, порушується права особи на захист, щодо якої вирішується питання притягнення до відповідальності, що є недопустимим.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Крім цього постанова судді також не відповідає вимогам ст.283 КУпАП. В такій обставини справи, фабула адміністративного правопорушення не викладені.

Мотивувальна частина постанови не містить висновку суду з формулюванням вчиненого адміністративного правопорушення та суті порушених нормативних актів, а містить лише посилання на зміст протоколу, який формально перенесений в постанову, та посилання як докази вини ОСОБА_2 на той же протокол та акт інспекційного відвідування.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді підлягає скасуванню з поверненням матеріалів справи органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, оскільки невідповідність протоколу вимогам ст.256 КУпАП є перешкодою розгляду справи по суті, а норма закону про перевірку суддею правильності його складання дотримана не була.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо заперечення факту вчинення адміністративного правопорушення необхідно перевірити при новому розгляді справи.

Керуючись ст.ст. 278, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 06 липня 2018 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути в Головне управління держпраці у Львівській області, через Золочівський районний суд Львівської області, для належного оформлення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер