АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/777/18 Справа № 700/330/18 Головуючий по 1 інстанції Яценко Г.М.
Категорія:ст. 183-1 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участі прокурора Руденка Р.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою в.о. керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області Новікова Ю. на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 21 червня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Даною постановою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 88-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин виконання суспільно корисних робіт.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 352, 40 грн.

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 03.08.2018 внесено виправлення в постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 21.06.2018 та визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт строком на 120 годин.

З постанови районного суду вбачається, що ОСОБА_4 станом на 01.01.2018 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме 136 880 грн. 19 коп., за що передбачена відповідальність за ст. 183-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі в.о. керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області Новіков Ю. порушує питання про скасування постанови місцевого суду через істотне порушення суддею положень Конституції України та вимог КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Зокрема, апелянт зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, діяння за яке ОСОБА_4 притягується до адміністративної відповідальності мало місце в період з лютого 2008 по січень 2018 включно, а суддя Лисянського районного суду Черкаської області, незважаючи на те, що заборгованість зі сплати аліментів у останнього виникла до набрання чинності ст. 183-1 КУпАП, тобто до 06.02.2018 незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності не врахувавши, що період несплати аліментів до вказаної дати не може прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 21.06.2018 з огляду на поважність причин його пропуску, оскільки він не приймав участі в розгляді справи, а про зміст винесеного по справі рішення дізнався 01.08.2018 під час здійснення моніторингу Єдиного реєстру судових рішень.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, що, з урахуванням апеляційних вимог прокурора, не перешкоджає судовому розгляду за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Руденка Р.О. в підтримку заявлених апеляційних вимог в повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга прокурора належить до задоволення.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» № 1952-VIII від 16.03.2017 внесено зміни до ст. 294 КУпАП, які набрали законної чинності 16.04.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП в діючій редакції, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Згідно вимог ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З огляду на викладене, оскільки щодо ОСОБА_4 застосовано захід адміністративного стягнення, який, на думку прокурора, не має бути застосовано, а прокурором в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища останнього по відношенню до прийнятого в справі судового рішення, вважаю за необхідне допустити прокурора до провадження, як такого, що має право оскаржувати в апеляційному порядку постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 21.06.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.

Як передбачено ст. 289 КУпАП, в разі пропуску десятиденного строку на апеляційне оскарження з поважних причин, цей строк за заявою може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи судом першої інстанції прокурор участі не брав, а про зміст винесеного в справі рішення, як це вбачається з апеляційної скарги, дізнався лише 01.08.2018 під час здійснення моніторингу Єдиного реєстру судових рішень.

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження прокурору слід поновити з огляду на поважність причин його пропуску.

Що стосується апеляційних вимог прокурора по суті винесеного по справі рішення, вихожу з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення, а постанова суду повинна відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції, суд на підставі досліджених доказів в їх сукупності прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, поклавши в основу прийнятого по справі рішення дані протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 29.03.2018

Повторно дослідивши докази, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наведені докази в їх у сукупності в ході перегляду справи в апеляційному порядку, прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та наявність підстав для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, виконавчим листом, виданим Збаразьким районним судом Тернопільської області 14.02.2008 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліменти на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі ? частки усіх видів його заробітку щомісячно, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи з 04.12.2007. 30.09.2009 державним виконавцем ВДВС Лисянського РУЮ Тітаренко К.О. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-36, виданого 14.02.2008. Згідно довідки розрахунку № 11 від 02.01.2018 заборгованість ОСОБА_4 зі сплати аліментів станом на 01.01.2018 становить 136 880 грн. 19 коп. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2 від 29.03.2018, він складений по факту виникненням заборгованості по сплаті аліментам у ОСОБА_4, яка станом на 01.01.2018 складає 136880,19 грн.

Зокрема, диспозиція ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об'єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов'язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017, що набрав законної сили 06.02.2018 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на наведене, за загальним положенням, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом. Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом'якшують або скасовують відповідальність і саме тому, мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє відображення і в ст. 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Враховуючи викладене, оскільки ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Тому, в період несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладаючи на нього відповідне стягнення суд першої інстанції, всупереч ст.ст. 8, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП належним чином не встановив, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з'ясування фактичних обставин, що мають значення для її розгляду, не звернувши уваги на те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення.

Враховуючи, що об'єктивна сторона правопорушення полягає у несплаті аліментів протягом певного періоду часу, а ОСОБА_4 інкримінують несплату аліментів та виникнення заборгованості по 01.01.2018, то таке його діяння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі і у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

У зв'язку з тим, що провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_4 підлягає закриттю, судовий збір, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі його сплати останнім, підлягає поверненню.

Керуючись ст. 8, п. 1 ч. 1 ст. 247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити в.о. керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області Новікову Ю. строк на апеляційне оскарження постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 21 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу в.о. керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області Новікова Ю. задовольнити.

Постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 21 червня 2018 року щодо ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Повернути ОСОБА_4 суму судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп., при наданні доказів його сплати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба