Справа № 755/8292/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 21.05.2018 о 03:05 год. керував ТЗ «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, по пр-ту Шухевича зі сторони пр-ту С. Бандери, в м. Києві, згідно проведеного огляду за допомогою алкотестеру «Drager», у присутності двох свідків, в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим порушила вимоги п. 2.9а) ПДР України.

У ході судового розгляду особа, що притягається до адміністративної відповідальності та її представник ОСОБА_2 указали, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнає.

Останні вважають складений протокол таким, що не відповідає вимогам КУпАП, враховуючи відсутність доказів, які в контексті положень ст. 251 КУпАП, регламентують відомості, що можуть бути належними доказами в ході підтвердження тих чи інших обставин, складання останнього без дотримання положень ст.ст. 254, 256, 266 КУпАП, інструкції з оформлення матеріалів інспекторами та порядку огляду водіїв на стан сп'яніння, у зв"язку з чим вина ОСОБА_1 ґрунтується на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а тому справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з тим, у цій ситуації, як пояснила ОСОБА_1 у вказаний час та дату в зазначеному місці вона здійснила наїзд на перешкоду. Також у неї були проблеми з її хлопцем, тож вона після ДТП перебувала у пригніченому платі, а тому уже коли ТЗ стояв, і вона ним не керувала вжила, з відчаю алкогольні напої.

ОСОБА_1 дійсно було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Drager», на що вона власне і погодилася, та видихнув повітря у ємність приладу, однак у казавши інспектору, що вживала спиртні напої, уже після того,я к ТЗ зупинився унаслідок ДТП.

В судовому засіданні було допитано в якості свідка інспектора ДПП ОСОБА_3, що в судовому засіданні частково підтвердив пояснення правопорушника ОСОБА_4, а саме те, що при прибутті на місце вчинення правопорушення ним було виявлено автомобіль «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 з пошкодженим лівим переднім колесом під керуванням ОСОБА_4, що перебувала в стані алкогольного сп»яніння , та при з»ясуванні обставин ОСОБА_4 намагалася уїхати на вказаному автомобілі, внаслідолк чого автомобіль «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1 було заблоковано службовим автомобілем, що зафіксовано на нагрудну камеру.

Тож, суд, проаналізувавши доводи особа, що притягається до адміністративної відповідальності, та її представника дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у тому числі за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Згідно п. 2.9а) ПДР, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

У цьому випадку, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України;

- відомостями, що містяться у дублікаті тесті на алкоголь «Drager» стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з якого слідує, що результат тесту - 1.89 %, тобто остання перебуває в стані сп'яніння, так як показних є більше ніж 0, 2 проміле;

- даними акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовані результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, які є тотожними даним алкотестеру «Drager»;

- поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 21.05.2018, з яких вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у їхній присутності пройшла огляд на стан сп'яніння.

- поясненнями інспектора ОСОБА_3. з яких вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на пропозицію пройшла огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Drager», у присутності двох свідків. Результат огляду - 1, 89 %;

- відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який повністю підтверджує обставини викладені у протоколі, письмових поясненнях свідків.

При цьому, суд ураховує, що проміле алкоголю в крові від 1, 5 - 2, 5 є сп'янінням середнього ступеню, з огляду на, що сприймає пояснення особи проте, що вона вжила алкоголь після ДТП критично, так як за короткий проміжок часу їй потрібно було вжити велику дозу алкоголю для отримання сп'яніння середнього ступеню. Наявність складних обставин у стосунках з хлопцем узагалі є голослівними, так як жодним із доказів, у розумінні ст. 251 КУпАП, не підтвердженні, а тому суд сприймає у цілому пояснення сторони захисту з цього питання, як намагання уникнути відповідальність за порушення ПДР

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, у відповідності до положень ст. 251 та ст. 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив п. 2.9а) ПДР України.

До аналізу причин того, чому сталося ДТП суд не удається так, як розглядає справу у межах висунутого звинувачення, а саме питання того, чи було порушено водієм вимоги п. 2.9а) Правил, чи ні та чи є у його діях склад порушення ст. 130 КУпАП, чи ні.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 352 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

С у д д я : В.П. Гончарук