ПОСТАНОВА
06.07.2018 року смт. Мангуш
Суддя Першотравневого районного суду Донецької області Демочко Дмитро Олександрович, за участю секретаря судового засідання Орчелоті І.С., особи що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Мангушського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: _________________,
за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні ОСОБА_1, та його представник ОСОБА_2, заперечували проти відомостей зазначених в протоколі, крім того ОСОБА_1 свою провину щодо порушень ним вимог ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав повністю та пояснив, що відмовився проходити медичний огляд на стан спяніння, але через кілька годин самостійно звернувся в Мангушську центральну районну лікарню для проходження медичного огляду. Надав суду медичний висновок №76 виданий Мангушською центральною районною лікарнею, результат огляду 0,12 проміле. Дата та час проведення огляду: 10.06.2018 року 17-00 година.
Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснила, що 10.06.2018 року ОСОБА_1 відвіз їх до с. Білосарайська Коса Мангушського району Донецької області, де вони з родичами випивали. По дорозі їх зупинили працівники поліції та склали відносно ОСОБА_1 протокол, який складали дуже довго і вони не могли поїхати. Після чого вони з ОСОБА_1 поїхали до Мангушської ЦРЛ, де ОСОБА_1 здав аналізи.
Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснено, що стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоровя та Міністерства юстиції України від 24 лютого 1995 року № 114/38/15-36-18). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Згідно з розділом 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно вимог ч.4, 5 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного спяніння здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Суд не приймає у якості спростуванні своєї винності наданий ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так як в судовому засіданні, як з матеріалів справи, так і з письмових пояснень зазначених в протоколі та пояснень самого ОСОБА_1 встановлено, що останній відмовився в присутності свідків від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.
Крім того, відповідно до наданого висновку № 76 від 10.06.2018 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд більше ніж через 2 години після відмови від його проходження, а саме о 17.00, що суперечить п. 9. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом від 09.11.2015 № 1452/735 відповідно до якого, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Враховуючи викладене, наданий ОСОБА_1 в судовому засіданні медичний висновок, не може бути взятий до уваги судом як належний доказ. Більше того, останньому інкримінується не керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.
Отже, винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БР №011084 від 10.06.2018 року, рапортом, поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5, письмовими поясненнями ОСОБА_6, де зазначено, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння, відеозаписом.
Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у звязку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку встановленому порядку. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.
Оскільки судом ухвалене рішення про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника також підлягає стягненню судовий збір відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст. ст. 23, 33, 130 ч.1, 276-280, 283, 287, 294, 317 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок на користь держави.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Першотравневий районний суд Донецької області.

Суддя Д.О. Демочко