АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/1924/18 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/790/685/18 ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

06 липня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 як захисника ОСОБА_4 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 червня 2018 року ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. (десять тисяч двісті) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, адвокат ОСОБА_3, як захисник ОСОБА_4 27 червням 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови районного суду (а.с. 130-132).

При вивчені матеріалів справи та апеляційної скарги встановлені підстави для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Частина 2 ст. 271 КУпАП передбачає , що повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою

нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Як вбачається із апеляційної скарги, вона подана адвокатом ОСОБА_3, який діє на підставі ордеру на надання правової допомоги № 061207, зазначений ордер долучений до апеляційної скарги у вигляді ксерокопії та не містить витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника (а.с. 133).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справах «Енгель та інші проти Нідерландів» («Engel and Others v. the. Netherlands», 08 червня 1976 року, no. 5100/71, 5101/71, 5102/71, 5354/72, 5370/72), «Озтюрк проти Німеччини» («Ozturk v. Germany», 21 лютого 1984 року, no. 8544/79), «Лутц проти Німеччини» («Lutz v. Germany», 25 серпня 1987 року, no. 9912/82), тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», заява № 27004/06 суд зазначив, що особа, проти якої висунуті кримінальні обвинувачення, яка не бажає захищатись особисто, повинна бути в змозі скористатись юридичною допомогою за власним вибором (рішення від 16 квітня 2009 року у справі «Ханжевачкі проти Хорватії» (Hanzevadki v. Croatia), заява № 17182/07, п. 21).

Проте, це останнє право також не може вважатись абсолютним і таким чином, національні суди можуть не прийняти вибір особи, коли існують відповідні та достатні підстави вважати, що того вимагають інтереси правосуддя (рішення від 25 вересня 1992 року у справі «Круассан проти Німеччини» (Croissant v. Germany), п. 29, Series A № 237 B) (п. 52 зазначеного рішення ЄСПЛ).

З огляду на невиконання адвокатом ОСОБА_3В вимог ч. 2 ст. 271 КУпАП, подана апеляційна скарга на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 червня 2018 року розгляду не підлягає та має бути йому повернута.

Керуючись ст.ст. 271, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Повернути адвокату ОСОБА_3 як захиснику ОСОБА_4 апеляційну скаргу на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 червня 2018 року.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_2