КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/533/2018 Головуючий суддя у суді першої інстанції: Бородій В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4, розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 грн. 00 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 20.06.2018 року о 14:30 год., ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1, вчиняючи дрібне хуліганство, нецензурно виражалась та використала засіб сльозогінної чи дратівливої дії, ображала людську гідність та честь, чим порушила громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Подільського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Подільського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов хибного висновку про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки громадський порядок вона не порушувала, в її діях був відсутній умисел, збитки, а також докази вини ОСОБА_3, у матеріалах справи відсутні.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року, оскільки копія постанови суду першої інстанції була вручена ОСОБА_3 лише 27 серпня 2018 року

Згідно ст. 289 КУпАП у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи. Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_3отримала копію рішення суду першої інстанції 27.08.2018 року.

З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод суд вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року як такий, що пропущений з поважних причин.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомленаналежним чином, заяв та клопотань від неї до апеляційного суду не надходило.

Суд апеляційної інстанції заслухав пояснення ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення: протокол про адміністративне правопорушення серії АА №176444 від 30 червня 2018 року щодо ОСОБА_3; письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7; висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №988/ж від 02 липня 2018 року щодо наявності легких тілесних ушкоджень у ОСОБА_3; договір № 6/4 про організацію проведення постійно діючої виставки-ярмарку на Андріївському узвозі від 01 квітня 2018 року та дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП під дрібним хуліганством розуміється нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 176444 від 30 червня 2018 року убачається, що громадянка нецензурно виражалася та використала засіб сльозогінної чи дратівної дії по вул. Андріївській Узвіз, 4 у м. Києві, чим ображала людську гідність.

Суд першої інстанції постановив рішення про визнання винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, мотивуючи тим, що у діях ОСОБА_3 наявні ознаки громадського порядку, які виразилися у нецензурній лайці, застосуванні сльозогінного газу та не реагуванні на зауваження оточуючих.

Суд апеляційної інстанції вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим.

ОСОБА_3 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції пояснила, що 20.06.2018 року о 14:30 год., перебуваючи по вул. Андрівській узвіз, 4 в м. Києві на своєму робочому місці, до неї підійшла ОСОБА_5 та почала її провокувати на конфлікт, а пізніше нанесла тілесні ушкодження. Стверджувала, що мотивів, направлених на приниження людської гідності, а також порушення громадського порядку, вона не мала.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що між комунальним підприємством «Поділ-благоустрій» та ОСОБА_3 укладено договір № 6/4 про організацію проведення постійно діючої виставки-ярмарку на Андріївському узвозі від 01 квітня 2018 року, яким апелянту надано право на користування місцем АДРЕСА_2.

Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №988/ж від 02 липня 2018 року ОСОБА_3 спричинені легкі тілесні ушкодження.

Наведене свідчить, що конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 відбувся на ґрунті неприязних відносин щодо місця на постійно діючій виставці-ярмарка на Андріївському узвозі, вони обопільно одна одній наносили удари, що узгоджується із висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи №988/ж від 02 липня 2018 року про те, що ОСОБА_3 спричинені легкі тілесні ушкодження.

Як убачається із наявних матеріалів справи, мотиву у ОСОБА_3 порушувати громадській порядок не було, конфлікт виник між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті неприязних відносин, під час якого вони з'ясовували стосунки щодо свого місця роботи та обопільно завдавали одна одній удари.

При цьому, письмові пояснення свідків у своїй сукупності підтверджують наявність між ними саме з цього приводу конфлікту, але не свідчать про наявність хуліганських мотивів в діях ОСОБА_3

Слід зазначити, що крім таких складових вказаного правопорушення як об'єкт, об'єктивна сторона та суб'єкт правопорушення, обов'язковою складовою є суб'єктивна сторона, тобто відношення особи до вчиненого, мета та мотив відповідних дій особи. Що стосується суб'єктивної сторони, то вона характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Так, хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені у диспозиції ст.173 КупАП дії, є обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони цього правопорушення, а відтак відсутність у діях особи хуліганського мотиву виключає відповідальність за ст.173 КупАП.

Аналізуючи наведене, дає суду підстави вважати, що в діях ОСОБА_3 відсутні хуліганські мотиви, зокрема суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме відсутність такого елементу, як мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей, а тому дії ОСОБА_3 не можуть бути кваліфіковані як дрібне хуліганство відповідно до ст. 173 КУпАП.

Згідно ст. 283 КУпАП формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, крім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_3, вбачається, що у ньому не наведено доказів, що нею був порушений громадський порядок і спокій громадян, що є обов'язковою ознакою об'єктивної сторони вказаного правопорушення; не зазначено мотивів таких її дій, а також із викладу фактичних обставин не зрозуміло хто відносно кого нецензурно виражався, принижував людську гідність та честь.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність ознак дрібного хуліганства в діях ОСОБА_3, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню;провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 293, 294, ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити. Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 23 серпня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрити, у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М.Сітайло