№ 207/2296/18
№ 3/207/582/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Південного ВП Камянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст. 173 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ГР 389872 від 28.06.2018 року: 28.06.2018 року приблизно о 12 год. 20 хв., ОСОБА_2 перебував у громадському місці, а саме, за адресою: м. Камянське, вул. 8 Березня, біля будинку №33 та висловлювався нецензурною лайкою, чим порушив громадський спокій та скоїв дрібне хуліганство.

Правопорушник ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 28.06.2018 року приблизно о 12 год. 20 хв., він йшов по вул. 8 Березня та голосно сварився зі своєю дружиною по мобільному телефону при цьому вживаючи нецензурну мову, в наслідок чого був затриманий працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він працює в охоронній фірмі ОК «Цитодель». Він їхав на автомобілі разом з напарником ОСОБА_4 по вул. 8 Березня у м. Камянське та побачив, що по вул.8 Березня стояли працівники патрульної поліції з хлопцем, вони з напарником зупинилися і підішли до патрульних запитати чи не потрібна їм допомога. Він чув, як ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою. Разом з цим у судовому засіданні свідок не міг пояснити конкретно, у якому місці знаходились патрульні та ОСОБА_2 та не знав, в якому саме місці працівниками поліції був зупинений ОСОБА_2, так як під'їхав він пізніше.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 247 КУпАП передбачені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Вказаною статтею передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справ; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження по справі.

Відсутність самої події адміністративного правопорушення означає, що діяльність особи не є такою, що могла б розцінюватися як правопорушення.

Склад правопорушення наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст. 173 КпАП України, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Так, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» громадське місце це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під'їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки об'єктивна сторона за ст.173 КпАП України у даному випадку відсутня, так як з досліджених обставин справи в їх сукупності вбачається, що ОСОБА_2 28.06.2018 року приблизно о 12 год. 20 хв., йшов по вул. 8 Березня, розмовляв по мобільному телефону та висловлювався нецензурною лайкою, тобто в місці, яке не підпадає під визначення «громадське місце» і не є таким. Окрім цього, зі слів свідка ОСОБА_3, він був свідком того, як з ОСОБА_2 вже спілкувалися працівники поліції, але безпосереднім свідком того, як ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лайкою, за що і був затриманий працівниками поліції ОСОБА_3 не був. Тобто у даному випадку стає незрозумілим, чи взагалі законно був зупинений ОСОБА_2, адже свідок, з його власних пояснень, на автомобілі під'їхав, коли ОСОБА_2 вже був зупинений працівниками поліції та відбувалося якесь з'ясування

Надані в судовому засіданні пояснення свідка ОСОБА_3 повністю протирічать поясненням зафіксованим в протоколі допиту свідка ОСОБА_3, який знаходиться в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення (ар.с.5).

Окрім цього, суд також звертає увагу на те, що в матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення знаходяться протоколи допиту свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без вказівки дати, що також значною мірою ставить під сумніви зафіксовану в них інформацію (ар.с.5, 6).

Відповідно до закріпленого в статті 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводиш свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов'язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов'язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Вважаю, що жодного об'єктивного доказу, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, суду надано не було.

Відповідно до ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відсутність об'єктивних ознак складу правопорушення в даному випадку означає відсутність самої події адміністративного правопорушення, складу правопорушення в цілому, що є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ст. 173 КпАП України, та керуючись ст.ст. 247, 268, 283, 284, 285 КпАП України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КпАП України - закрити, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя І.М. Юрченко