АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 593/658/18Головуючий у 1-й інстанції Шміло В.І.
Провадження № 33/789/272/18 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за вчинення адмінправопорушенння, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за поданою ним апеляційною скаргою на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 24.07.2018 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень та позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнуто з нього в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 24.04.2018 року о 19.20 год. , керуючи автомобілем марки Рено Кенго , д.н.з. НОМЕР_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв"язку з відсутністю у його діях складу адмінправопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що в протоколі про адмінправопорушення та постанові судді не зазначено місця скоєння адмінправопорушення, за кермом автомобіля він не перебував, його неправомірно доставили до Козівської районної лікарні, а не Бережанської за місцем скоєння адмінправорушення, від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння в лікувальному закладі він не відмовлявся, свідків , письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи в наявності не було, вважає відеозапис події недостатнім та неналежним доказом вчинення ним вказаного адмінправопорушення. Крім того, вказує на порушення судом принципу рівності сторін при розгляді справи, оскільки 24.04.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні, про що повідомив суд, проте, справа була розглянута у його відсутності та без належного його повідомлення про час та місце її розгляду. Також зазначає, що суд притягнув його до відповідальності і за керування у стані алкогольного сп"яніння і за відмову від проходження огляду на вживання алкоголю, що є взаємосуперечливими твердженнями, оскільки доказів того що він перебував у стані алкогольного сп"яніння в справі не міститься взагалі, у всіх документах, які додані до протоколу йдеться лише про відмову від огляду.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника на підтримку апеляційної скарги, показання свідка ОСОБА_3, яка повідомила суд про те, що у м.Бережанах по вул.Шевченка 24.04.2018 року коло 19 год. керувала автомобілем вона, а не чоловік, який лише сидів на сидінні водія, у той час коли вона вийшла по особистих справах, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування кожної обставини справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують її відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України, а саме відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння є обгрунтованими, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами та є вірними.

Посилання апелянта на невстановлення судом місця вчинення адмінправопорушення, не узгоджується з матеріалами справи, згідно з якими у м.Бережанах по вул.Шевченка працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль марки Рено Кенго, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, стосовно якого крім складення оспорюваного адмінпротоколу було винесено постанову про накладення штрафу за ч.2 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП. Не зазначення в протоколі про адмінправопорушення та постанові суду вказаного місця не є суттєвим, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння, а не керування автомобілем в такому стані, крім того, місце вчинення адмінправопорушення підтверджується відеозаписом вказаного огляду з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які містяться в матеріалах справи та іншими матеріалами справи. Протокол про вчинення адмінправопорушення є лише одним із доказів вини особи, який оцінюється судом в сукупності з іншими.

Доводи ОСОБА_1 про непроведення огляду у Бережанській районній лікарні за місцем вчинення адмінправопорушення та безпідставне його проходження у Козівській районній лікарні спростовуються рапортом працівника патрульної поліції, з якого слідує що в Бережанській РЦЛ під час доставлення водія для проходження огляду черговий лікар виконував операцію, а оскільки час проведення огляду обмежений та становить не більше двох годин з моменту зупинки водія, було прийнято рішення про доставлення ОСОБА_1 до Козівськох ЦРЛ.

Водій відмовлявся від проходження огляду на факт вживання алкоголю і на місці зупинки транспортного засобу і у медичному закладі, що зафіксовано на відеозаписі події, у письмових поясненнях свідків на місці зупинки та у лікувальному закладі у присутності лікаря та працівника патрульної поліції. Тому доводи апелянта про відсутність свідків у місці проведення огляду є безпідставними, крім того, законом взагалі не передбачено їх присутності під час проведення вказаного огляду у медичному закладі.

Доводи апелянта про порушення судом принципу рівності сторін у зв"язку з розглядом справи за його відсутності за наявності повідомлення ним про можливе перебування на лікуванні слід оцінити критично, оскільки у апелянта було достатньо часу з 14.05.2018 року- коли його під розписку було повідомлено про час та місце розгляду справи у суді протягом всього періоду притягнення особи до адмінвідповідальності - 3 місяців з"явитись до суду, а можливе перебування на лікуванні у період закінчення терміну притягнення до адмінвідповідальності може свідчити про його намагання уникнути адмінвідповідальності та недобросовісну поведінку. Крім того, суд відклав розгляд справи 19.07.2018 року - дату на яку він заявляв клопотання про відкладення її розгляду та повідомив про наступне судове засідання рекомендованим листом за місцем проживання ОСОБА_1 у встановленому законом порядку. У суді апеляційної інстанції апелянту було надано можливість в повній мірі скористатись правами передбаченими ст.268 КУпАП, проте, жодних аргументів які б спростовували його винуватість під час перегляду справи не здобуто.

Показання свідка ОСОБА_3 суд сприймає критично, оскільки вона є дружиною апелянта, а тому зацікавлена у вирішенні справи на користь чоловіка, крім того, її показання повністю спростовуються матеріалами справи, згідно з якими, крім складання адмінпротоколу про вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, водія ОСОБА_1 притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу, про що він розписався у постанові про накладення штрафу, винесеній працівниками поліції та яку не оспорював.

Вказання суду у постанові та працівниками патрульної поліції у протоколі про вчинення адмінправопорушення на керування водієм ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп"яніння слід виключити з фабули постанови оскільки воно є помилковим, жодними доказами не підтверджується, а як слідує з пояснень свідків та рапортів працівників поліції водій керував автомобілем з ознаками алкогольного сп"яніння, а не у такому стані.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що підстав для скасування постанови судді та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 24.07.2018 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а подану ним апеляційну скаргу - без задоволення.

Виключити з фабули постанови посилання на факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп"яніння.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.М. Тиха