АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 197/260/18Суддя 1 інстанції Строгова Г. Г.
Номер провадження 33/774/173/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

18 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою:АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, викладених в постанові, ОСОБА_2 01 квітня 2018 року о 17.30 годин керував скутером «NAVIGATOR», без державного номерного знака, по вул. Шевченка в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та закриття провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова підлягає скасуванню, оскільки судовий розгляд проведено неповно та формально. Вказує, що в день події не вживав алкогольні напої, однак в судовому засіданні вину визнав, оскільки не бажав настання для себе негативних наслідків. Зазначає, що під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, перебував під психологічним тиском співробітників патрульної поліції, тому був змушений визнати той факт, що вживав пиво. Також, акцентує увагу на тому, що з висновку щодо результатів медичного огляду не видно на підставі чого експерт дійшов висновку про перебування його в стані гострої інтоксикації алкоголем. Окрім того, ОСОБА_2 вказує на порушення судом вимог ст.33 КУпАП, оскільки при накладені адміністративного стягнення не було враховано його майновий стан та інші пом'якшуючі обставини.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав й наполягав на їх задоволенні. При цьому пояснив, що з накладенням на нього судом першої інстанції адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. він згоден та бажає його сплатити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови, в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №453076 від 01 квітня 2018 року, який складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, видно, що 01.04.2018 о 17.30 год., ОСОБА_2 по вул. Шевченко в смт. Широке, Широківського району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом скутером «NAVIGATOR» з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Згідно висновку №693 від 01.04.2018 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушено вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

З протоколу також слідує, що ОСОБА_2 був ознайомлений з його змістом, та власноруч зазначив у письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи про те, що він керував скутером, випивши один літр пива ( а.с.3 )

Підстави ставити під сумнів пояснення ОСОБА_2 надані ним після зупинення транспортного засобу та в судовому засіданні суду першої інстанції відсутні, оскільки його пояснення є послідовними і повністю узгоджуються з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про те, що під час складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення він перебував під психологічним тиском співробітників патрульної поліції, тому був змушений визнати вживання пива, є надуманими, оскільки нічим не підтверджені, та спростовуються вищенаведеними доказами, дослідженими судом в установленому законом порядку.

Також, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду № 693 від 01 квітня 2018 року, водій ОСОБА_2 перебуває в стані гострої інтоксикації алкоголем (а.с.2).

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність цього висновку, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими виходячи з такого.

Так, відповідно до п.4 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, метою огляду на стан сп'яніння є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи. Згідно п.15 Інструкції, за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду, відповідно п.16 Інструкції, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння, видається на підставі акта медичного огляду, та, згідно п.19 Інструкції, акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я

Зазначене вище, свідчить про те, що результати огляду на стан сп'яніння та лабораторні дослідження, якими встановлюється діагноз, вносяться до акта медичного огляду, який в єдиному примірнику залишається в закладі охорони здоров'я, у висновку ж, щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння, зазначається встановлені результати, а саме -наявність, чи відсутність стану сп'яніння, тобто висновок не повинен містити результати лабораторних досліджень, у тому числі процентне співвідношення проміле алкоголю в крові.

Отже, на підставі огляду ОСОБА_2 та проведених лабораторних досліджень, лікарем КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_3, якій надано право на проведення огляду на стан сп'яніння, був встановлений стан гострої інтоксикації алкоголем у водія ОСОБА_2 про що й було вказано у складеному висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння №693 від 01 квітня 2018 року.

Даючи оцінку вищенаведеним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається невідповідність Правилам дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.9а ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2 інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко