Провадження № 3/760/6223/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 181236 від 02.05.2018 року ОСОБА_1 02.05.2018 року о 19 год. 50 хв. на вул. Народного Ополчення, 2 у м. Києві керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи своєчасно сповіщений, про що є дані в матеріалах справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надійшло. Зважаючи на викладене та відповідно до правил ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі даних адміністративної справи.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність водіїв наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до ст. 247 п. 7 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 05.09.2018 року строки, визначені ст. 38 КУпАП, закінчились, що виключає можливість розпочати провадження у справі про адміністративне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1, через що справа підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

При цьому, вважаю за необхідне врахувати те, що суди, виходячи з положень ст. 6 Конституції України, при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, аналіз абз. 1 ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку про те, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 33, 130, 247, 251, 268 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Апеляційного суду міста Києва через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: М.Б. Зелінська