Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/631/18
Єдиний унікальний № 317/1919/18 Головуючий в 1-й інстанції - Громова І.Б.
Категорія - ст. 172-6 ч.1 КУпАП Доповідач в 2 інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., при вирішенні питання щодо прийняття до розгляду апеляційної скарги прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Шипко Д.В. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 09 липня 2018 року відносно ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 09 липня 2018 року по справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 провадження закрито.

Згідно до постанови, 18.06.2018 р. відносно гр. ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол за скоєння правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а також ЗУ «Про запобігання корупції».

В протоколі зазначено, що ОСОБА_3 в 2015 році було надано повноваження депутата Розумівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у зв'язку з чим нею було набуто статус суб'єкта на яку поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_3 була ознайомлена про необхідність заповнення е- декларації за 2016 рік.

Знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2017р. по 01.05.2017р. декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, ОСОБА_3 не подала у встановлений законом строк, а подала лише 12.05.2017р., тобто несвоєчасно, шляхом заповнення декларації на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за встановленою формою, чим порушила вимоги ч.1 ст. 45, п.5-1 Прикінцевих положень ЗУ «Про запобігання корупції», рішення НАЗК №2 від 10.06.2016р. та вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172 -6 КУпАП.

Відповідно до примітки ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відповідальність за цією статтею передбачена за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

17.08.2018 р. прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 Шипко Д.В. подано апеляційну скарга на вказане судове рішення.

В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь в суді першої інстанції, вважає, що вказана постанова суду є незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, оскільки судом допущено невідповідність висновків, викладених в рішенні, фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Просить скасувати постанову суду, прийняти нову постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що прокурору слід повернути апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення окрім іншого має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 1 ст. 287 та ч. 5 ст. 7 КУпАП кореспондуються з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Втім, згідно змісту оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито, заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до ОСОБА_3 не застосовано. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч. 5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП та ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Також суд звертає увагу на те, що посилання прокурора на ст. 250 КУпАП як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, не можуть бути прийняті судом як такі, що відповідають закону, оскільки прокурор має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. В даному випадку провадження здійснюється на підставі протоколу про адміністративне корупційне правопорушення, а не скарги.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 року за № 49-у/2015 у справі № 2-43/2015 встановлено неузгодженість положень ч. 5 ст. 7, ст. 250, ч. 1 ст. 287 та ч. 2 ст. 294 КУпАП щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. Усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Окрім цього, ч. 2 ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою відносно ч. 1 ст. 250 КУпАП, дано перелік осіб, наділених правом на апеляційне оскарження, а саме частиною другою цієї норми передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпний. Прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження Законом України від 14.10.2014 року №1697-VІІ шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Таким чином, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження та її прийняття до розгляду не відповідало б ані діючим нормам національного законодавства, ані правовій позиції викладеній в вищезазначеному рішенні Європейського суду з прав людини, апеляційну скаргу слід повернути прокурору.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

повернути прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2 Шипко Д.В. подану ним апеляційну скаргу на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 09 липня 2018 року, якою провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито, як особі, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.М. Білоконев