провадження № 3/243/1796/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мірошниченко Л.Є., розглянувши в залі суду № 7 м. Словянська, адміністративний матеріал, який надійшов від поліцейського СРРП Бахмутського ВП, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: інформація відсутня, громадянина України, інваліда ІІІ групи, пенсіонера, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

31.05.2018 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом Навігатор з державним номерним знаком АНАС64-38 по вул. Вільямса, 38 м. Словянська з наявними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину визнав, факт вчинення адміністративного правопорушення не заперечив.

Крім того, вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи:

?Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №012633 від 31.05.2018 року;

?Поясненнями свідків ОСОБА_2 від 31.05.2018 року та ОСОБА_3 від 31.05.2018 року (а.с.4,5).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КупАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є данні про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Приймаю як належний та допустимий доказ протокол про адміністративне правопорушення, оскільки він відповідає п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті та ст. 266 ч.2 КУпАП.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 130 КУпАП до осіб, які вчинили грубе або систематичне порушення порядку користування спеціальним правом, яке надане даному громадянинові (у даному випадку правом керування транспортним засобом), застосовується такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення цього спеціального права.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, актом огляду на стан алкогольного спяніння та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Оскільки, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, що підтверджується його пенсійним посвідченням, тому з нього в порядку ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 352 грн.40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34,35,40-1,130 ч 1, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1, 20.03.149 року народження, винним у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 грн. 00 коп. на р/р 0001 в банку ГУ ДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобамина строк1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106,Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783,Банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код банку отримувача (МФО) 899998,Рахунок отримувача 6001,Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_4