АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1899/16-пСуддя 1 інстанції Попов В. В.
Номер провадження 33/774/220/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
ПОСТАНОВА

29 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., за участю: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та його представника - адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає АДРЕСА_1

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції зазначив, що дорожньо-транспортна пригода від 05 березня 2016 року за участю водіїв ОСОБА_4 і ОСОБА_2 сталася за вини ОСОБА_2, у зв'язку з порушенням ним п. п. 10.1, 10.3 ПДР України, тому його дії містять склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак через закінчення строків давності накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи, провадження щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити, виключивши з її мотивувальної частини, твердження про те, що є підстави вважати, що дорожньо-транспортна пригода від 05 березня 2016 року сталася за його вини. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження цієї постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2 вказав, що копія постанови була отримана його представником ОСОБА_3 лише 07 серпня 2108 року, так як раніше цієї дати повний текст постанови не був складений.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що він не згоден з рішенням суду через відсутність надання оцінки отриманим у судовому засіданні його поясненням та поясненням його представника.

Також зазначає, що при розгляді справи щодо нього були допитані свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, які вказували на його невинуватість у вчиненні ДТП, а свідок ОСОБА_8, який робив фотознімки з місця ДТП, надав пояснення, що уламки від автомобілів знаходилися на значній відстані від місця зіткнення транспортних засобів, вказаного поліцейськими у схемі місця ДТП, що свідчить про невідповідність схеми дорожній обстановці. ОСОБА_2 акцентує увагу на тому, що показання цих свідків вказують на його невинуватість у дорожньо-транспортній пригоді.

Окрім того, ОСОБА_2 вказує на те, що у постанові щодо ОСОБА_4, на яку послався суд, встановлювалася винуватість або не винуватість іншого учасника ДТП - другого водія, а не його.

ОСОБА_2 зазначає, що за його клопотанням, судом була призначена автотехнічна експертиза, яка проводилася за двома варіанти: варіант №1 згідно пояснень водія ОСОБА_4, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_14, та варіант №2, за його показаннями, та показаннями свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_7 При цьому вказує на те, що висновок експерта не є стверджувальним, оскільки допускає різні варіанти відповідей на поставлені питання, і саме тому він зі своїм представником просив суд призначити повторну судову автотехнічну експертизу, але безпідставно цього не зробив.

Також, посилаючись на узагальнений науково-консультативний висновок науково-консультативної Ради при Вищому адміністративному суді України, ОСОБА_2 вказує на те, що суд не мав права при закритті провадження у справі, на підставі п.7 ст.247 КУпАП, встановлювати наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на оскарження постанови та просив їх задовольнити, з наведених підстав.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5, кожен окремо, не заперечували проти поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, однак заперечували проти задоволення апеляційних вимог ОСОБА_2

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційної скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, частково дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що оскаржувана постанова судом першої інстанції винесена 30 липня 2018 року, копія постанови отримана захисником ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_3 07 серпня 2018 року, а апеляційна скарга і клопотання про поновлення пропущеного строку подані до суду 14 серпня 2018 року (а.с. 212-213).

Враховуючи, що копія оскаржуваної постанови отримана захисником ОСОБА_3 лише 07 серпня 2018 року, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та, з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання ОСОБА_2 і поновити строк на оскарження цієї постанови, а апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Статтєю 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило, зокрема пошкодження транспортних засобів.

Обставини вчинення ОСОБА_2 цього правопорушення зафіксовано упротоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №270934 складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, з якого вбачається, що 05 березня 2016 року об 11.40 годин в м. Кривому Розі по вул.Мелешкіна, поблизу будинку №8 водій ОСОБА_2 керував автобусом БАЗ р/н НОМЕР_2 та під час зміни напрямку руху, виконання маневру перестроювання на іншу смугу руху не надав дорогу автомобілю Шкода Октавіа р/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він перестроювався, внаслідок чого сталося зіткнення. Під час ДТП обидва транспортні засоби зазнали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.10.1, 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.2).

З цього протоколу також слідує, що ОСОБА_2 був ознайомлений з його змістом (а.с.2 ).

Зі схеми місця ДТП вбачається інформація щодо дорожніх умов на момент ДТП, напрямки руху транспортних засобів, розташування місця контакту та сліди юзу тормозів автомобіля Шкода Октавіа, а також у схемі зафіксовані пошкодження, які отримали транспортні засоби після ДТП ( а.с.6).

У висновку судово-автотехнічної експертизи №19/10.1-68 від 12.05.2016, яка проведена експертами Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, зазначено, що водій ОСОБА_2 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності з вимогами п.9.4, 10.1, 10.3 ПДР України і в його діях вбачаються невідповідність вимог п.10.1, 10.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку із ДТП, що мала місце 05 березня 2016 року (а.с.29)

Відповідно до висновку експерта №5100-17 від 12.01.2018, проведеного Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз за постановою суду, у даній дорожній обстановці водій автобуса «БАЗ» ОСОБА_2 повинен був діяти згідно технічних вимог п.10.1, п.10.3 ПДР України і він мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - зіткненню з автомобілем Шкода Октавіа, невідповідність в діях водія ОСОБА_2 вимогам п.10., п.10.3 ПДР України з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв'язку з технічним характером ДТП - зіткненням з автомобілем Шкода Октавіа (а.с.193).

З постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року, яка набрала законної сили 11 жовтня 2016 року, видно, що судом була надана правова оцінка діям іншого учасника цієї дорожньо-транспортної пригоди - водія ОСОБА_4, який був визнаний невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП й провадження у справі було закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.52-53).

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в діях водія ОСОБА_2 по керуванню автобусом БАЗ р/н НОМЕР_2 існувала невідповідність вимогам п.10.1, п.10.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходиться у причинному зв»язку з ДТП, та цей висновок ґрунтуються на доказах, наведених в постанові, яким суд надав належну оцінку, як кожному окремо так в їх сукупності.

Підстави ставити під сумнів наведені докази відсутні, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з цим, доводи ОСОБА_2 про те, що постанова щодо іншого учасника ДТП ОСОБА_4, на яку у рішенні послався суд, не може слугувати доказом його винуватості у вчиненні ДТП, та те, що допитані судом свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказували на його невинуватість, однак суд не надав іх показанням належної оцінки, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції було надано оцінку усім доказам у справі у їх сукупності.

Посилання ОСОБА_2 на узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному Суді України від 07.11.2017 стосовно того, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків про притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними виходячи з такого.

Зі змісту норм ст.ст.38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення). При цьому, в аспекті аналізу положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні не дивлячись на сплив строку, встановленого ст.38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це поєднання закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.

За цих обставин суд критично оцінює вищенаведені доводи ОСОБА_2, оскільки Узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному Суді України від 07.11.2017, не є правовою нормою закону, якою, згідно ст.2 КУпАП керується суд, під час ухвалення рішення у справі про адміністративне правопорушення, а відтак не є обов'язковим для суду при ухваленні постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, апеляційний суд погоджується з оцінкою, наданою в оскаржуваній постанові, та приходить до висновку, що суд першої інстанції законно, об'єктивно та правомірно визнав винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате та підлягає закриттю зокрема, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

З огляду на те, що правопорушення ОСОБА_2 вчинено 05 березня 2016 року, а судове рішення щодо нього винесено після спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, встановленому в статті 38 КУпАП, суд вірно дійшов висновку про закриття провадження у справі.

У контексті вищенаведеного, суд приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко