Справа №579/881/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Моргун О. В.
Номер провадження 33/788/319/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Кролевецького районного суду Сумської області, від 14 червня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1,

застосовано адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Кролевецького районного суду Сумської області, від 14 червня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, та постановлено, що відповідно до ст. 308 ч. 2 КУпАП, у порядку примусового виконання цієї постанови в частині стягнення штрафу з ОСОБА_3, стягнуто з ОСОБА_3 штрафу подвійному розмірі.

ОСОБА_3 підданий адміністративному стягненню у зв'язку з тим, що він 23 травня 2018 року, о 2 годині 20 хвилин, керував автомобілем марки «Део Ланос», реєстраційний № НОМЕР_1, рухаючись в м. Кролевець по вул. Ранкова, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

На постанову судді від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування постанови судді та закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в протоколі невірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, що вказує на неналежне оформленням протоколу.

ОСОБА_3 вказує й на те, що суддя, ухвалюючи рішення, не врахував того, що він не керував автомобілем, а лише знаходився в автомобілі як пасажир.

На думку ОСОБА_3, працівниками поліції, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, оскільки ОСОБА_3 не було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує про недійсність акту медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння, у зв'язку з тим, що висновок був складений раніше ніж акт медичного огляду, що суперечить п. 16 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також ОСОБА_3 не згоден з відеозаписом на якому зафіксовано адміністративне правопорушення, він вважає його неналежним доказом, оскільки на його думку, він міг піддавався монтажу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Так, з матеріалів справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 23 травня 2018 року, о 2 годині 20 хвилин, керував автомобілем марки «Део Ланос», реєстраційний № НОМЕР_1, рухаючись в м. Кролевець по вул. Луговій, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо його змісту, так як в протоколі зазначено дату і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Посилання ОСОБА_3 на те, що в протоколі не вірно було зазначено місце вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення не впливає на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки неточність щодо вказівки вулиці по якій ОСОБА_3 керував транспортним засобом є очевидною опискою у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо сумнівів у достовірності обставин події відображених у протоколі, є безпідставними.

Стосовно доводів ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом на момент зупинки його автомобіля працівниками поліції, а перебував у автомобілі як пасажир, не заслуговують на увагу, так як ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються самим протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом обставин події, сумнівів у правдивості яких не виникало, ні у суду першої інстанції, ні у суду апеляційної інстанції. У зв'язку з цим вказані доводи необхідно розцінювати як обраний ОСОБА_3 спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи, зокрема з відеозапису наданого працівниками поліції, вбачається, що під час руху автомобіля «Део Ланос», реєстраційний № НОМЕР_1, та в момент зупинки автомобіля і звернення працівників поліції до ОСОБА_3, останній в автомобілі перебував за кермом, крім того сам ОСОБА_3 пояснив працівникам поліції, що він з'їхав на автомобілі з гірки.

Не може суд апеляційної інстанції прийняти й до уваги мотиви апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неналежності відеозапису поліцейських, як доказу, оскільки обставини зафіксовані на цьому відеозаписі узгоджуються з матеріалами справи, а тому відсутні підставі вважати, що відеозапис піддавався монтажу.

Крім того, у матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_3 будь яким чином оскаржив дії поліцейських щодо підробки ними відеозапису обставин події правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, мотиви апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що йому не було запропоновано в передбаченому порядку пройти медичний огляд на стан сп'яніння з застосуванням технічних засобів, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП, не знайшли свого підтвердження у матеріалах провадження, оскільки ОСОБА_3 під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення на цю обставину його огляду не вказував.

Стосовно недійсності акту медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння, у зв'язку з тим, що висновок був складений раніше ніж акт медичного огляду, то суд апеляційної інстанції розцінює ці розбіжності як такі, що не спростовують факт перебування ОСОБА_3 14 червня 2018 року у стані алкогольного сп'яніння під час керування ним транспортним засобом.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що суддя першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому, беручи до уваги дотримання суддею вимог ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення, відносно ОСОБА_3, виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни у цій частині постанови суд апеляційної інстанції не знаходить.

У той же час суд апеляційної інстанції знаходить безпідставним рішення судді про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в сумі 20400 грн., відповідно до ст. 308 ч. 2 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на стадії судового розгляду справи про адміністративне правопорушення з винесенням відносно особи постанови про застосування адміністративного стягнення з вигляді штрафу, не вправі вирішувати питання про стягнення з цієї особи суми штрафу у подвійному розмірі, приймаючи до уваги при цьому вимоги ст. ст. 307; 308 КУпАП, оскільки вирішення питання про стягнення з особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у подвійному розмірі, згідно вимог ст. ст. 307; 308 КУпАП, можливо тільки на стадії примусового виконання постанови суду про застосування адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Кролевецького районного суду Сумської області, від 14 червня 2018 року, відносно ОСОБА_3, змінити.

Вважати ОСОБА_3 підданим до адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Виключити з резолютивної частини постанови вказівку суду про стягнення з ОСОБА_3, на підставі ст. 308 ч. 2 КУпАП, штрафу у подвійному розмірі в сумі 20400 грн. у разі несплати ним штрафу в сумі 10200 грн. протягом 15 днів.

В іншій частині постанову Кролевецького районного суду Сумської області, від 14 червня 2018 року, відносно ОСОБА_3, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.