Справа № 409/538/18
Провадження № 33/782/118/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Луганський Ю.М., за участю ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП,

В с т а н о в и в:

Постановою Білокуракинського районного суду Луганської області від 01 червня 2018 року ОСОБА_2 притягнений до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік за те, що 13.03.2018 року, о 08 годині 30 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану постанову у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння він не відмовлявся, у протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейського.

З відеозапису слідує, що на пропозицію поліцейського він не відмовлявся пройти медичний огляд на стан сп'яніння, а говорив, що це не потрібно, так як не керував автомобілем.

Вважає, що невірне та нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення є незрозумілим. Таким чином, твердження в постанові про однозначну його відмову від проходження запропонованого огляду не узгоджується з матеріалами справи.

Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим огляд є недійсним, а протокол про адміністративне правопорушення - недопустимим доказом.

У протоколі та в поясненнях свідків не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров'я.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), тож суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

В матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Таким чином, він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Його не відсторонили від керування, що у сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП.

Покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих суду матеріалів. На відеозапису чітко видно підхід працівників поліції до автомобіля, який на той час не рухався і відповідно його ніхто не зупиняв, та відсутність будь-яких других людей біля нього, у тому числі і свідків, на яких суд посилається у своїй постанові. Цей факт ставить під сумнів показання свідків, у зв'язку з чим їх не можна вважати достатніми і достовірними доказами. У письмових поясненнях свідка ОСОБА_6 зазначено, що він (ОСОБА_2) на вимогу працівників поліції відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння та продути на місці алкотестер «Драгер». Ці покази також спростовуються відеозаписом.

При наявності суперечливих показів свідків, суд, задовольнивши клопотання захисника ОСОБА_3 про їх виклик та допит у судовому засіданні, не викликав та не допитав вказаних осіб, у зв'язку з чим їх письмові пояснення не можна вважати доказами.

Крім того, задовольнивши клопотання захисника ОСОБА_3 про виклик у судове засідання свідків, у тому числі і свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які змогли б підтвердити факт того, що автомобіль на час приїзду працівників поліції знаходився в нерухомому стані, ніхто його не зупиняв, як на те вказують свідки зі сторони поліції, керував автомобілем ОСОБА_8, який є його власником.

01.06.2018 року суду було надано клопотання захисника ОСОБА_3, який просив відкласти розгляд справи у зв'язку із зайнятістю у Марківському районному суді Луганської області, при цьому до клопотання долучено оригінал повістки-виклику.

У постанові суд надав вказаному факту помилкову оцінку, посилаючись на те, що судове засідання по даній справі призначене на 9 годину, а судове засідання у Марківському районному суді Луганської області на 11 годину 30 хвилин, і захисник мав час бути присутнім в обох засіданнях. Зважаючи, що в судовому засіданні не було допитано жодного свідка, з п'яти заявлених, час виступу в дебатах, проголошення судом рішення у разі закінчення розгляду справи та час проїзду до смт.Марківка, відстань до якого складає близько 80 км, захисник ОСОБА_3 не мав змоги бути присутнім в обох засіданнях, і зважаючи на те, що судове засідання у Марківському районному суді Луганської області було призначено значно раніше, а тому захисник був вимушений бути присутнім саме у цьому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у зв'язку із його зайнятістю у другому судовому засіданні, суд зазначив, що їх дії направлені на навмисне затягування справи. Вважає такі посилання безпідставними, оскільки з їх сторони не було жодного клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, суд порушив його права на захист та повноцінний розгляд справи.

В постанові зазначено, що заявлені свідки до суду не прибули та де вони перебувають не відомо, що не відповідає матеріалам справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як слідує з матеріалів справи, 01.06.2018 року суду було надано клопотання захисника ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи у зв'язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні, а саме у Марківському районному суді Луганської області, до якого долучена судова повістка.

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання, суд безпідставно зазначив, що дії захисника ОСОБА_3 направлені на навмисне затягування справи, оскільки раніше захисником не заявлялись клопотання про відкладення розгляду справи та була долучена судова повістка про виклик в судове засідання Марківського районного суду Луганської області на цей день на 11 годину 30 хвилин.

Крім цього суд помилково вказав у постанові час призначення судового засідання - 9 година, оскільки засідання було призначено на 9 годину 30 хвилин, що підтверджується копіями судових повісток на адресу свідків, а також в порушення вимог діючого адміністративного законодавства України зазначив у якості підстави для відмови у задоволенні клопотання, що у судді 04.06.2018 року починається щорічна відпустка.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи, суд першої інстанції порушив право на захист ОСОБА_2, тобто істотно порушив норми процесуального права, а тому постанова підлягає скасуванню на підставі ч.7 ст.294 КУпАП.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, повністю доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення затирмання серії БР №009084 від 13.03.2018 року (а.с. 2);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6, з яких слідує, що 13.03.2018 року на вимогу поліцейського ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 5-6);

відеозаписом з якого вбачається, що автомобіль MERSEDES-BENZ рухався заднім ходом та був зупинений поліцейським. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_2, інших осіб в автомобілі та біля нього не було, в присутності двох свідків ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Наведені докази відповідають критерію належності, допустимості та достатності, ставити їх під сумнів не має ніяких підстав, а тому є достовірними.

Таким чином, виходячи із сукупності доказів, апеляційний суд вважає встановленим, що 13.03.2018 року, о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо невизнання винуватості у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, апеляційний суд оцінює критично, як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Твердження в апеляційній скарзі, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та є недопустимим доказом, він не відмовлявся в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, не ґрунтуються на матеріалах справи та є надуманими.

Апеляційний суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_8, що саме він знаходився за кермом автомобіля НОМЕР_1, оскільки вони спростовуються відеозаписом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

На даний час з дня вчинення ОСОБА_2 правопорушення пройшли три місяці, а тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Білокуракинського районного суду Луганської області від 01 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати з розгляду

кримінальних справ Апеляційного суду

Луганської області Ю.М. Луганський