Справа №573/795/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черкашина М. С.
Номер провадження 33/788/304/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Білопільського районного суду Сумської області, від 30 травня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білопільського районного суду Сумської області, від 30 травня 2018 року, відносно ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 14 травня 2018 року, о 11 год. 10 хв., в м. Білопілля по вул. Богдана Хмельницького керувала автомобілем марки «Пежо - експерт», реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

На постанову судді від ОСОБА_3 надійшла апеляційна скарга в якій ставиться питання про скасування постанови судді та закриття провадження по справі, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_3, посилаючись на ряд рішень Європейського суду з прав людини, на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, Конституцію України, норми КУпАП, Наказу МВС України № 1376, від 6.11.2015 р. «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», мотивувала свої вимоги тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений на не належному бланку, у зв'язку з чим протокол у справі є неналежним доказом. Протокол про адміністративне правопорушення був складений раніше ніж проведений огляд лікарем і в ньому не вказано, яка саме частина п. 2.9 Правил дорожнього руху України була порушена. Таким чином, беручи до уваги всі ці порушення, ОСОБА_3 вважає, що постанова суду є незаконною і підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та думку її захисника ОСОБА_4 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245; 251; 252; 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3, судом першої інстанції було повно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251; 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 14 травня 2018 року, о 11 год. 10 хв., в м. Білопілля по вул. Б. Хмельницького, керувала автомобілем марки «Пежо - експерт», реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні суддею протоколу про адміністративне правопорушення, медичного висновку щодо результатів медичного огляду, показами свідка ОСОБА_5 та спеціаліста ОСОБА_6 Також вина ОСОБА_3 підтверджується і її поясненнями, які вона надавала в судовому засіданні суду першої інстанції, про те, що через безсоння вона випила близько 300 мл. домашнього вина, а вранці, керуючи автомобілем, була зупинена працівниками поліції, які відчули від неї запах алкоголю, у зв'язку з чим запропонували проїхати до лікарні для проведення медичного огляду на що вона погодилась. В лікарні був проведений огляд на стан сп'яніння та було встановлено наявність у неї алкогольного сп'яніння.

Не обґрунтованими є доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно неї на бланку, форма якого не відповідає тій, що передбачена законом.

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, від 6.11.2015 р., № 1376, бланк протоколу про адміністративне правопорушення являє собою аркуш паперу розміром 210х297 мм (+-0,5 мм), масою 80 г/кв.м і складається з протоколу та копії. Протокол і копія надруковані на самокопіювальному папері з лицьового боку трьома фарбами способом офсетного друку. На бланку протоколу про адміністративне правопорушення нанесена лінія перфорації на відстані 20 мм від лівого краю. Серія протоколу складається із літеросполук, номер - із шестизначного цифрового показника, виконуються способом високого друку. Текстова частина надрукована фарбою зеленого кольору. Для захисту бланка використані малі елементи захисту: мікрошрифт у позитивному зображенні на протоколі і копії бланка; нерегулярна комп'ютерна фонова сітка для протоколу виконана блакитним кольором, для копії - жовтим кольором.

Як вбачається з долученого до справи протоколу про адміністративне правопорушення, протокол повністю відповідає вказаним вимогам Інструкції, при цьому протокол складено поліцейським відповідно до вимог ст. ст. 254 і 256 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 був складений раніше ніж проведений огляд лікарем ОСОБА_3,не заслуговує на увагу, оскільки з медичного висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння вбачається, що ОСОБА_3 була оглянута на стан сп'яніння 14.05.2018р. об 11 год. 25 хв. (а. п. 3), а протокол складений 14.05.2018 р. об 11 год. 30 хв., тобто до часу складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення поліцейський не зазначив який підпункт п. 2.9 Правил дорожнього руху України, який ОСОБА_3, як на підставу визнання незаконним складеного відносно ОСОБА_3 протоколу, то таке посилання суд апеляційної інстанції знаходить таким, що не впливає на законність складеного протоколу, оскільки відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на підпункт п. 2.9 Правил дорожнього руху України не впливає на суть обставин скоєння правопорушення зазначеного у протоколі.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП вказує на конкретну протиправну дію особи, за вчинення якої визначена адміністративна відповідальність, а саме, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння. При цьому суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що вказана норма не є банкетною, оскільки диспозиція ст. 130 ч. 1 КУпАП не передбачає відповідальність за порушення водієм транспортного засобу п. 2.9 Правил дорожнього руху України, як на підставу притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та, що суддею дотримано вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення, відносно ОСОБА_3, виду та розміру стягнення.

За наведених обставин, знаходячи постанову суду у цій її частині законною, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

У той же час суд апеляційної інстанції знаходить безпідставним рішення судді про стягнення з ОСОБА_3 штрафу в сумі 20400 грн., відповідно до ст. 308 ч. 2 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції на стадії судового розгляду справи про адміністративне правопорушення з винесенням відносно особи постанови про застосування адміністративного стягнення з вигляді штрафу, не вправі вирішувати питання про стягнення з цієї особи суми штрафу у подвійному розмірі, приймаючи до уваги при цьому вимоги ст. ст. 307; 308 КУпАП, оскільки вирішення питання про стягнення з особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у подвійному розмірі, згідно вимог ст. ст. 307; 308 КУпАП, можливо тільки на стадії примусового виконання постанови суду про застосування адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Білопільського районного суду Сумської області, від 30 травня 2018 року відносно ОСОБА_3, змінити.

Вважати ОСОБА_3 підданою до апеляційного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік.

Виключити з резолютивної частини постанови вказівку суду про стягнення з ОСОБА_3, на підставі ст. 308 ч. 2 КУпАП, штрафу у подвійному розмірі в сумі 20400 грн. у разі несплати нею штрафу в сумі 10200 грн. на протязі 15 днів.

В іншій частині постанову Білопільського районного суду Сумської області, від 30 травня 2018 року відносно ОСОБА_3, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.