АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/200/18Головуючий у 1-й інстанції Ломакін В.Є.
Провадження № 33/789/232/18 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Коструба Г.І.

з участю захисника ОСОБА_1 - Матвіяса А.Б., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:
Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 06 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з відмовою останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією постановою також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. в користь держави.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 . Матвіяс А.Б. просить скасувати постанову місцевого суду як незаконну та прийняту з порушенням вимог КУпАП, закривши провадження у даній справі у звязку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Вказує, що місцевий суд не повідомив ОСОБА_1 належним чином про час та місце розгляду справи, оскільки працівники поліції в протоколі про адмінправопорушення вказали завідомо невірну адресу проживання ОСОБА_1 , оскільки останній проживає в Республіці Польща, а повістки йому направляли за адресою АДРЕСА_2 , у звязку з чим він їх не міг отримувати. Стверджує, що з матеріалами даної справи, в тому числі з оскаржуваною постановою, він ознайомився лише 5 червня 2018 року за клопотанням, яке подав до місцевого суду 24 травня 2018 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити як пропущений з поважних причин.

Крім того, зазначає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відрізняються від обставин, зазначених у протоколі, та від обставин, встановлених судом.

Зокрема, вказує, що дані свідки надали пояснення про те, що невідома особа на вимогу працівників поліції відмовилась пройти медичний огляд на стан спяніння, однак будь-яких індивідуальних чи родових ознак, які б дозволяли ідентифікувати ОСОБА_1 як ту особу, яка в присутності свідків відмовлялась пройти огляд, у поясненні не встановлено.

Також зазначає, що час вчинення правопорушення в їх поясненнях відрізняється від часу, зазначеного у протоколі, а самі свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вказані в протоколі як свідки правопорушення. Крім того, в протоколі містяться виправлення як адреси проживання ОСОБА_1 , так і виправлення часу вчинення адмінправопорушення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши захисника ОСОБА_1 - Матвіяса А.Б., який просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він був пропущений з поважних причин, задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення місцевого суду, закривши провадження у справі за відсутністю складу правопорушення в діях його підзахисного, дослідивши наявні у ній докази, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу про адмінправопорушення, в графі: місце проживання ОСОБА_1 зазначена адреса АДРЕСА_2 і саме за цією адресою місцевий суд направляв останньому повістки про час та місце розгляду справи в суді.

Тим не менш, представник Жукевича В.К. до апеляційної скарги долучив копії документів, які підтверджують постійне перебування ОСОБА_1 в Республіці Польща у звязку з працевлаштуванням, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити.

Що стосується суті оскаржуваної постанови місцевого суду, то, на думку судді апеляційного суду, вона є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята відповідно до норм КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону, в тому числі, як в даному конкретному випадку, п. 1 розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України 07 листопада 2015 р. №1395 з подальшими змінами, згідно якої до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 зазначеної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема, рапорту інспектора роти №2 батальйону УПП у м. Тернополі Н.Ю. Кроля 26 грудня 2017 року близько 02 год. 30 хв. під час несення служби в м. Тернополі на вул. Львівській було виявлено автомобіль Мерседес Бенц С180 д.н.з. НОМЕР_1 з іноземними номерами, який рухався із великою швидкістю, не виконав вимогу знаку 2.2 (проїзд без зупинку заборонено) та під час обгону перетнув суцільну лінію розмітки 1.1. В подальшому даний автомобіль був виявлений на вул. В. Стуса м. Тернополя, де його було зупинено та заблоковано іншими поліцейськими автомобілями. Предявити документи водій в порушення вимог п.2.4, 2.1 ПДР відмовлявся.

Під час спілкування з вказаним водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, у звязку з чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера Драгер 6810 або проїхати в медичний заклад - КУТОР ТОНД, від чого останній відмовився в категоричній формі у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Оскільки особу водія вказаного автомобіля на час надання свідками письмових пояснень з приводу вказаних подій не вдалось можливим встановити, він лише назвався вигаданим імям -Денис, дані свідки надали пояснення та вказали на нього лише за візуальними ознаками, що суд вважає виправданим, а тому не підлягають сумніву твердження свідків, які покладені в основу рішення місцевого суду про те, що мова йшла саме про ОСОБА_1 , а не будь-яку іншу особу.

Згодом водій погодився предявити посвідчення водія та було встановлено, що ним являється ОСОБА_4 .

В подальшому відносно нього і була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №467557 від 26 грудня 2018 року за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126, а також протокол про адмінправопорушення серії БД №066662 від 26 грудня 2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП в звязку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно долучених до вказаного протоколу письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 26 грудня 2017 року близько 03 год. 15 хв. вони були свідками того, як водій автомобіля Мерседес Бенц С180 д.н.з. НОМЕР_1 з іноземними номерами, якому близько 20-25 років, одягнений у чорні джинси, зелену сорочку, синю пухову куртку відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора Алкотест Драгер 6810, а також відмовився пройти такий огляд і в медичному закладі.

В матеріалах справи також містяться і письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які були присутні під час того, як в с. Підгороднє по вул. Стуса водію ОСОБА_1 було запропоновано підписати протокол у всіх відповідних для цього графах, від чого останній категорично відмовився, а також відмовився надавати будь-які пояснення, які у суда не викликають сумніву і також доводить вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відомості, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення, а також пояснення вищевказаних свідків підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , який візуально підпадав під опис, зазначений у поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Доводи з приводу того, що в протоколі про адмінправопорушення вказані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а не ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , як свідки правопорушення, на увагу не заслуговують, оскільки такі доводи спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що працівником поліції в присутності саме свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 настирливо пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння, від чого він категорично відмовлявся.

Більше того, відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, наявність свідків при складанні даного процесуального документу не є обовязковою, а з урахуванням того, що вони таки були присутні, твердження захисту про складання протоколу з порушенням закону є безпідставним і таким, що не грунтується на законі.

Що стосується доводів апелянта щодо розбіжностей у часі, зазначених у протоколі та поясненнях свідків, то вони є необґрунтованими, оскільки з моменту затримання правопорушника (02 год 35 хв 26.12.17) до моменту складання протоколу (05 год 30 хв 26.12.17) згідно відеозапису та матеріалів справи пройшло майже 3 год, відповідно всі складені працівником поліції процесуальні документи зафіксовані в межах цього періоду, що є абсолютно виправданим і сумнівів не викликає.

Щодо виправлень, які містяться у протоколі про адмінправопорушення, а саме часу вчинення правопорушення, то зауваження захисту з цього приводу є необгрунтованими, оскільки протокол ОСОБА_1 інспектором поліції був зачитаний вголос із зазначенням вказаного часу: 02 год 35 хв, а тому вважати, що працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, вніс певні виправлення, які нібито свідчать про порушення закону при його складанні, підстав немає.

Зауважень з цього приводу ОСОБА_1 не предявляв.

Не відповідають дійсності і твердження захисту з приводу того, що працівниками поліції автомобіль Мерседес Бенц С180 д.н.з. НОМЕР_1 з іноземними номерами під керуванням ОСОБА_1 не був зупинений, а нібито стояв на вул. В.Стуса м. Тернополя, оскільки з рапорту інспектора роти №2 батальону УПП в м. Тернополі лейтенанта поліції Н. Ю. Кріля на імя начальника управління патрульної поліції в Тернопільській обл. вбачається, що зазначений автомобіль був виявлений в м. Тернополі по вул. Львівській. Даний транспортний засіб пересувався з великою швидкістю, згодом порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого на вул. Стуса м. Тернополя його біло виявлено та заблоковано спільно з працівниками Козівського РВП, а в подальшому і складено протоколи за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП. Підстав ставити під сумнів рапорт працівника поліції у суду немає, оскільки він не тільки містить обєктивну інформацію щодо обставин справи, а і підтверджується іншими здобутими у справі доказами, дослідженими в судовому засіданні, які повністю підтвердили вину правопорушника.

За таких обставин суд правильно прийшов до висновку про доведеність порушення норм законодавства ОСОБА_1 , а саме вимог ч.1 ст.130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Строк на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 06 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, поновити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 Матвіяса А.Б. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 06 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.І. Коструба