Провадження № 3/760/6508/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Коробенко С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської міської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який прописаний (зареєстрований) та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт громадянин України НОМЕР_1 виданий 07.04.2017 року, за ознаками порушення митних правил, передбаченого ст.471 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

08 серпня 2018 року до Солом'янського районного суду м. Києва надійшов протокол про порушення митних правил № 0458/10000/18 від 26 липня 2018 року, з якого вбачається, що 26.07.2018 о 08 год. 30 хв. на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Відліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), для проведення вибіркового митного контролю було зупинено громадянина України ОСОБА_1, який слідував літаком авіакомпанії «Ян еєр» до Тбілісі.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка відповідно до п. 1.10 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затверджених наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 №137 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.03.06 за № 217/12091), позначає закінчення «зеленого коридору» та після перетину якої настає відповідальність за порушення митних правил, про що зазначено на інформаційному стенді, розміщеному в зоні митного контролю, було проведене усне опитування. При опитуванні було встановлено, що пасажир переміщує готівкові кошти близькі до гранично допустимої норми дозволеної до переміщення. Зазначений громадянин був запрошений до оглядової кімнати, де при перерахунку встановлено, що переміщував валютні цінності, а саме: 17490 (сімнадцять тисяч чотириста дев'яносто) дол. США. Документів щодо зняття готівки з банківської установи були відсутні. Митна декларація на ввезення готівкових коштів в Україну не надана.

Пропущено через митний кордон в еквіваленті десяти тисяч євро 10000 (десять тисяч) євро, 11690 (одинадцять тисяч шістсот дев'яносто) дол. США . За цим протоколом про ПМП вилучено 5800 (п'ять тисячі вісімсот) дол. США. Номінали валюти та номера купюр зазначені в описі предметів.

Дії громадянина ОСОБА_1, як стверджує представник митного органу, мають ознаки порушення митних правил, передбачені статтею 471 Митного кодексу України.

Громадянин ОСОБА_1, як вбачається з протоколу про порушення митних правил, митної декларації не заповнював, з приводу декларування валютних цінностей до інспекторів митниці не звертався, самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор" чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, або підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження. Будь-які документи на переміщення валютних цінностей через митний кордон України у пасажира при перетині зони митного контролю були відсутні.

Безпосередні предмети правопорушення - 5800 (п'ять тисячі вісімсот) доларів США, що по курсу національного Банку України на день вчинення правопорушення на 09.04.2018 становить - 154 436 грн., вилучені та згідно опису передані на відповідальне зберігання в касу митниці (Київська міська митниця ДФС, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела,8А).

Представник митного органу Глущенко Н.В. в судовому засіданні підтримала позицію Київської міської митниці ДФС щодо притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, посилаючись на наявність в матеріалах справи достатніх доказів, які свідчать про порушення останнім митних правил.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 пояснила, що наміру приховувати від працівників митниці готівку, яку він переміщував з України до Грузії не мав, оскільки на запитання інспектора митниці відразу відповів про наявність у нього готівки, яка належить йому особисто. Він був впевнений, що дана сума 17490 доларів США може бути переміщена ним через кордон України, тому пішов по «зеленому коридору». Свою вину повністю визнає, однак вказав, що це сталося не навмисно, а через власну неуважність та необережність. Зазначив, що шкоди державним інтересам він не завдав. Таким чином конфіскації зазначеної валюти є не справедливою, тому що дані кошти мають легальне походження, оскільки є його заробітною платою, яку він вивозив з метою купівлі автомобіля в Грузії з метою можливості подальшого перепродажу за більшу суму коштів в Україні після розмитнення, що в свою чергу надало б можливість покращення сімейно-побутових умов проживання та фінансової підтримки себе та своєї родини, а також недопущення прострочення виплат по наявних в нього кредитах у АТ «Райффайзен Банк Аваль» (що підтверджується довідкою, наявною в матеріалах справи). Конфіскація даних коштів поставить його та його сім'ю у скрутне матеріальне становище. Тому при вирішенні справи просить врахувати сукупність обставин, що пом'якшують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності та практику Європейського суду з справ людини. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, просить призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а вилучену валюту повернути.

Суд заслухавши пояснення представника митниці, представника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про притягнення громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з наступних підстав.

Згідно зі ст. 486 Митного кодексу України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким порушенням.

Відповідно до пункту 2 статті 459 Митного кодексу України суб'єктами адміністративної відповідальності можуть бути громадяни, які на момент вчинення порушення митних правил досягли 16-річного віку, а при вчиненні таких порушень підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Статтями 196, 197 Митного кодексу України встановлено порядок переміщення через митний кордон України окремих видів товарів, на які встановлені заборони або обмеження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.12 №436 встановлені переліки товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України.

Так, відповідно до додатку 10 даної постанови, до товарів, на які встановлено обмеження щодо переміщення через митний кордон України, віднесено банківські метали України, готівкову іноземну валюту та інше.

Частиною 3 ст. 197 МК України та Постановою Правління Національного банку України № 148 від 27.05.08 року (із змінами та доповненнями), якою затверджено Інструкцію про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України встановлено порядок переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню.

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0458/10000/18 від 26.07.2018 громадянин України ОСОБА_1 обрав зону спрощеного митного оформлення «зелений коридор», а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Згідно п. 2 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління НБУ від 27.05.2008 № 148, фізична особа-резидент має право ввозити в Україну та вивозити за межі України готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі. Вивезення за межі України фізичними особами-резидентами готівки в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, здійснюється за наявності документів, що підтверджують зняття ними готівки з власних рахунків у банках, і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро.

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю «зеленим» коридором, з моменту перетину останнім «білої лінії», що позначає закінчення «зеленого» коридору.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянин України ОСОБА_1 перетнув «білу лінію», що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор», таким чином перемістив через митний кордон України валюту, яка обмежена законодавством України, а саме в розмірі, що перевищує 10 000 євро.

Вина правопорушника, окрім особистого його визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Правопорушення яке вчинив громадянин України ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон незадекларованих митному органу коштів у сумі 17490 доларів США, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України вивезення готівкової іноземної валюти з Україну в принципі не обмежена, обмежена лише сума еквівалентна 10 000 євро, яка може бути вивезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення яке вчинив громадянин України ОСОБА_1 в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно зі ст. 471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Разом з тим, при вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Вивезення даної суми з території України резидентами допускається, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином єдине діяння, яке вчинив громадянин полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянин України ОСОБА_1 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.

Шкода, яку громадянин України ОСОБА_1 потенційно міг завдати державі була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він ввіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При прийнятті рішення суддя враховує, правопорушником та представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні обставини.

При перевірці вказаних обставин, судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_1 з 2004 року зареєстрований як фізична особа-підприємець та постійно здійснює господарську діяльність на території України, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрації та копією виписки з ЄДР, а отже зазначені кошти були ним отримані як дохід від здійснення підприємницької діяльності, що в свою чергу свідчить, про те, що ці кошти є його приватною власністю як заробіток.

Відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї».

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. При прийнятті рішення суддя враховує наявність у громадянина України ОСОБА_1, підтверджуючих походження валюти документів, її розмір та призначення валюти. В матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, а навпаки є відомості, які свідчать про легальне походження валюти.

З огляду на наведене, застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянина України ОСОБА_1 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар».

Відтак, суддя приходить до висновку про те, що винуватість громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах справи.

Одночасно, враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника, його сім'ї та ніяк не сприятиме вихованню громадянина та попередженню вчиненню ним нових порушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.) З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 196, 197, 373, 471, 511, 527-529 Митного кодексу України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним громадянина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Накласти на громадянина ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, який необхідно сплатити за наступними реквізитами: Отримувач: УДКСУ у Солом'янському районі; Код ; МФО: 820019; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві, р/р №5010. Призначення платежу: *;121; 38716451;21081100;01;с.106; код 095 від (ПІП платника), згідно з ст. 471 МКУ та постанови суду від 23 листопада 2018 року; без конфіскації безпосередніх предметів правопорушення.

Безпосередні предмети правопорушення - вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил № 0458/10000/18, а саме: 5800 (п'ять тисячі вісімсот) доларів США, що по курсу національного Банку України на день вчинення правопорушення на 09.04.2018 становить - 154 436 грн., та які вилучені та згідно опису передані на відповідальне зберігання в касу митниці (Київська міська митниця ДФС, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела,8А), повернути громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 07.04.2017 року.

Стягнути громадянина ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн., який підлягає сплаті за наступними реквізитами: УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код отримувача /код за ЄДРПОУ/: 38050812, рахунок отримувача: 0010, банк отримувача: ГУ ДКУ у м. Києві, код банку отримувача /МФО/: 820019, код класифікації доходів бюджету: 220301 01.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова пред'являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: