Справа № 323/1839/18
Провадження № 3/323/414/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2018 р.м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Фісун Н.В., за участю: секретаря Сабліної А.А.,розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління Служби безпеки України у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працює: ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався ,
за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 56/17/24 нт від 22.05.2018 року наказом військового комісара (від 15.05.2014 № 10 ) на посаду начальника СЗІ було призначено сержанта ОСОБА_1 (переведено на іншу посаду наказом військового комісара від 12.12.2017 № 189), якому розпорядженням органу СБ України від 03.12.2014 № 153 Д надано допуск до державної таємниці за формою 2.
Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про державну таємницю» та п. 65 Порядку-939, ОСОБА_1 надано доступ до державної таємниці, а саме до інформації з найвищим ступенем секретності «Цілком таємно» (наказ від 26.12.2014 №58).
Поряд із цим, ОСОБА_1 взяв на себе письмове зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена, виконання вимог режиму секретності, нерозголошення відомостей, що складають державну таємницю та додержання інших вимог законодавства про державну таємницю.
Відповідно до своїх функціональних обов`язків, ОСОБА_1 як начальник РСО (СЗІ) Оріхівського РВК, зобов`язаний був виконувати вимоги режиму секретності та здійснювати контроль за їх дотриманням під час проведення всіх видів робіт, пов`язаних з державною таємницею.
Проте, в порушення своїх функціональних обов`язків та взятого на себе письмового зобов`язання ОСОБА_1 , не вживав заходів, спрямованих на забезпечення в Оріхівському РВК режиму секретності, та не здійснював контроль за виконанням заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим порушив вимоги ст.ст. 21, 28 Закону України «Про державну таємницю» та п.п. 41. 42, 43, 109, 116, 117, 220, 228, 317, 318, 350, 353, 362, 374, 375, 434, 435. 740 Порядку-939, внаслідок чого, створено загрозу витоку секретної інформації.
Зокрема, в порушення вимог п. 42(2) Порядку-939, начальником СЗІ ОСОБА_1 протягом 2014-2017 р.р. не вживалися заходи щодо вивчення стану діяльності СРСД з метою виявлення та закриття каналів витоку секретної інформації, не проводилася відповідна аналітична робота з цих питань, не розроблялися та не вживалися відповідні додаткові необхідні режимні заходи.
В порушення вимог п. 42(8) Порядку-939, начальником СЗІ ОСОБА_1 протягом 2014-2017 р.р. не здійснювався облік фактів (загроз) витоку секретної інформації, а також інших порушень у сфері охорони державної таємниці на СРСД.
В порушення вимог п. 117 Порядку-939, начальником СЗІ ОСОБА_1 протягом 2014-2017 р.р. не перевірялися знання працівників після надання їм доступу до державної таємниці.
В порушення вимог ст. 21 Закону України «Про державну таємницю», п.п. 41, 42, 317, 318 Порядку-939, за результатами вивчення документальних матеріалів на доставку секретної кореспонденції встановлено, що ОСОБА_1 протягом 2015-2017 р.р. було здійснено 29 доставок секретної кореспонденції (доставленої до установи вищого рівня та отриманої в Запорізькому ОВК ) без визначених та затверджених керівником СРСД маршрутів доставки секретної кореспонденції, без проведення відповідних інструктажів водія (службового) транспортного засобу, працівника РСО, а також здійснення доставок секретної кореспонденції за межі населеного пункту без обов`язкового супроводження озброєною охороною, що створило загрозу витоку секретної інформації.
Отже, ОСОБА_1 не вживав заходів щодо забезпечення режиму секретності та не забезпечував контроль за охороною державної таємниці в Оріхівському РВК, чим скоїв правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав. Просив провадження по справі закрити в зв`язку із закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП України, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення.

Отже, згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.212-2 КУпАП, місцем вчинення правопорушення є ІНФОРМАЦІЯ_2 , час виявлення правопорушення - 03 квітня 2018 року, протокол про адміністративне правопорушення складено - 22.05.2018 року. Зазначена справа надійшла до суду 25.06.2018 року.

У відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її оповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з прав людини від 11.04.2011 року у справі «Жук проти України», вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення було призначено на 02 липня 2017 року та судом було вжито заходів для сповіщення особи про час та місце розгляду справи шляхом направлення повістки з розпискою про її вручення за місцем роботи правопорушника. 02 липня 2017 року ОСОБА_1 надав до суду заяву про відкладення слуханням справи, у зв`язку із наданням часу для звернення за правовою допомогою. У зв`язку з не порушенням права особи на захист, справу було відкладено на 11.07.2018 року. 11.07.2018 року ОСОБА_1 у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження по справі в зв`язку із закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент розгляду справи судом минуло більш ніж три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень ч.3ст.38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально.
Також, практика Європейського суду з прав людини не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.: OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v.Russia, §571).
На думку суду в цій справі моментом виявлення правопорушення слід вважати момент його виявлення працівниками СБУ, оскільки саме на підставі зібраних ними матеріалів пізніше було складено протокол про адміністративне правопорушення. Інше тлумачення могло б призвести до порушення стандартів, сформульованих ЄСПЛ при тлумаченні положень статей 1, 6, 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.
Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП закрити в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи, строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП - закрити із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником,

потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області

через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Оріхівського районного суду
Запорізької області Н.В.Фісун

Постанова набирає законної сили ____________ 2018 року