Справа № 638/7928/18
Провадження № 3/638/2319/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., при секретарі Романовій О.В., за участю прокурора Мельничук О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судді у відставці, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

05.04.2018 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал із Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією № 264 від 05.06.2018, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді судді Господарського суду Харківської області, будучи, згідно підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, несвоєчасно подала декларацію перед звільненням , особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме пізніше дня припинення повноважень, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність вчинення за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Установлено, що згідно Постанови ВРУ «Про звільнення суддів» від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII щодо звільнення з посади судді Господарського суду Харківської області Інте Тетяну Всеволодівну.

Також згідно відповіді Господарського суду Харківської області вх. № 1131 від 16.04.2018. Відповідно до наказу № 55-к « Про відрахування судді Інте Т.В. зі штату господарського суду», суддю Господарського суду Інте Т.В. було звільнено 05 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП не визнала, при цьому пояснила, що, умислу на вчинення зазначеного правопорушення не мала. Несвоєчасність подання декларації на сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, шляхом відповідної форми на веб ресурсі, сталось внаслідок некоректної роботи в зазначений період веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, що унеможливило подання декларації. Про зазначений факт вона в той же день, 05.10.2016 письмово повідомила В.о. голови господарського судуХарківської області ОСОБА_2

У судовому засіданні прокурор Мельничук О.А. підтвердила обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1В та вважає, що в діях останньої наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3, та ОСОБА_4, які є працівниками апарату господарського суду Харківської області, пояснили, що 05.10.2016 вони були присутні при заповненні суддею Інте Т.В., декларації перед звільненням. Суддя вчиняла безліч спроб, щоб в цей день подати на сай НАЗК декларацію, однак всі вони виявились безрезультатними, оскільки програма зависала, працювала не коректно або не працювала взагалі.

Свідок ОСОБА_5, яка є головним спеціалістом відділу Управління персоналом Господарського суду Харківської області, про зазначений факт, 05.10.2016 письмово повідомила курівництво суд.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників адміністративного провадження, суддя встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи,уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України « Про запобігання корупції » зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України « Про запобіганню корупції » №1700-VII від 14.10.2014 корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін « корупційне правопорушення » - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1ст. 1 Закону України « Про запобігання корупції », завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

У відповідності до підпункту «Ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-УІІ суддів віднесено до субєктів на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону №1700-VII, субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089) «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення;

Згідно частини 2 статті 45 Закону №1700-УІІ, особи зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період не охоплений раніше поданим деклараціями.

Відповідно до ч. 9 п. 1 ст. 11 Закону України « Про запобігання корупції » до повноважень Національного агентства належить забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи, перший етап з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, в тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування як щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів та другий етап- з 00 годин 00 хвилин 1 січня 2017 року до 1 квітня 2017 року.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-Порядок).

Пунктом 3 Порядку визначено, що ведення Реєстру здійснює Національне агентство. Програмне забезпечення Реєстру, база даних Реєстру є власністю держави в особі Національного агентства, яке є держателем Реєстру.

Адміністратор Реєстру, визначений Національним агентством відповідно до вимог чинного законодавства, забезпечує супроводження програмного забезпечення Реєстру, збереження та захист даних Реєстру, відповідає за його функціонування, надання доступу до нього та обмін з іншими інформаційними системами.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку, до Реєстру включаються такі електронні документи: декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону; виправлені декларації, що подаються відповідно до частини четвертої статті 45 Закону.

Відповідно до пункту 2 цього розділу Порядку субєкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форм.

Субєкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Пунктом 3 розділу II Порядку також визначено, що субєкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису.

Згідно п. 4 цього розділу Порядку, зареєстровані субєкти декларування мають право: доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації субєкта декларування із використанням його особистого ЕЦП фізичної особи; створювати, змінювати та видаляти чернетки документів у персональному електронному кабінеті; подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми і проходження логічних перевірок, переглядати подані ними документи; подавати виправлені документи у строки та в порядку, визначені в пункті 7 цього розділу; отримувати в персональному електронному кабінеті та на адресу електронної пошти електронні повідомлення про підтвердження подання документів, попередження про необхідність подання документів до Реєстру; направляти в персональному електронному кабінеті електронні звернення до національного агентства про надання розяснень, допомоги в користуванні Реєстром, повідомлення про відкриття субєктом декларування або членом його сімї валютного рахунка в установі банку-нерезидента.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 961/29091, (із змінами, внесеними рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 02.12.2016) було затверджено Форму декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону;, пунктом 2 якої визначено, що декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону, подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Паперова копія повідомлення не надсилається (не подається).

10.06.2016 Національним агентством з питань запобігання корупції було прийнято рішення № 3 (із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.08.2016 № 1) « Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування », яким визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України « Про запобігання корупції » декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи, зокрема, з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року, в тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування як щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені декларації подаються протягом 60 календарних днів та другий етап- з 00 годин 00 хвилин 1 січня 2017 року до 1 квітня 2017 року.

Таким чином, з приписів вказаних норм випливає, що тільки зареєстровані субєкти декларування мають право доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації субєкта декларування із використанням його особистого електронного цифрового підпису, а також мають право подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Законом України « Про запобігання корупції » та іншими нормативно-правовими актами не встановлений строк, до якого субєкт декларування зобовязаний зареєструватися на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, будучі суддею Господарського суду Харківської області, субєктом декларування, згідно з підпунктом «Ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-УІІ, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, несвоєчасно подала декларацію перед звільненням, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме пізніше дня припинення повноважень.

Установлено, що згідно Постанови ВРУ «Про звільнення суддів» від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII щодо звільнення з посади судді Господарського суду Харківської області Інте Тетяну Всеволодівну.

Також згідно відповіді Господарського суду Харківської області вх. № 1131 від 16.04.2018. Відповідно до наказу № 55-к « Про відрахування судді Інте Т.В. зі штату господарського суду», суддю Господарського суду Інте Т.В. було звільнено 05 жовтня 2016 року.

Отже, згідно Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, подання субєктом декларування електронних документів до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з використанням програмних засобів Реєстру здійснюється лише після реєстрації в Реєстрі.

Обставини неналежного функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування підтверджуються і інформацією з офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції (сайт nazk.gou.ua) за період з 23.08.2016 по 03.11.2016, з якої вбачається нестабільність роботи Офіційного сайту, а саме: НАЗК припиняє доступ до системи е-декларування до 01.09.2016; НАЗК: система е-декларування працює, технічні недоліки носять незначний характер та будуть усунуті протягом дня. Проблеми щодо початку декларування на порталі е-декларацій повязані з браузером, який відображає лише Інтернет-браузер; НАЗК: Система е-декларування працює, хоча й потребує деяких технічних коректив; НАЗК постійно здійснює моніторинг роботи системи на предмет виявлення технічних недоліків та проводить роботу з їх оперативного вирішення; НАЗК: Доступ до Реєстру декларацій тимчасово обмежено через збій в системі енергопостачання на технологічному майданчику ДП УСС; НАЗК: Офіційний сайт Національного агентства працює нестабільно через велику кількість запитів; НАЗК: З 27.10.2016 технічна та інформаційна підтримка працюють цілодобово. Заходи, які вживаються адміністратором Реєстру, Державним підприємством «Українські спеціальні системи», для забезпечення його належного функціонування, члени НАЗК визнали недостатніми; НАЗК: відповідно до рішення, яке схвалене на черговому засіданні НАЗК зверталося до Генеральної прокуратури України з питання, що технічні причини можуть призвести до зриву кампанії електронного декларування; НАЗК: Технічні проблеми, які виникли під час функціонування інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування впродовж подання декларацій субєктами декларування першої хвилі, будуть усунуті до кінця року. Під час функціонування Реєстру ми зафіксували не тільки потужні DDoS-атаки, більшість з яких мала інтелектуальний характер, але й проблеми з використанням електронного цифрового підпису, перевантаження Реєстру від кількості запитів декларантів та кількості звернень до публічної частини, недієздатність веб-сайту НАЗК, що значно ускладнювало доступ до е-системи.

Крім того, як було повідомлено 29.10.2016 на офіційному сайті НАЗК : акредитований центр сертифікації ключів України з 20:00 28.10.2016 по 22:00 30.10.2016 проводить регламентні роботи, у звязку з чим, спостерігаються нестабільна робота реєстру у користувачів АЦСК « Україна ».

Вказані обставини підтверджуються пояснення ОСОБА_1, та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, в частині того, що несвоєчасне направлення електронної форми декларації перед звільненням, як особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, було викликане недоліками системи електронного декларування, що виникали в процесі експлуатації.

Також, до складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 05.06.2018 у відношенні ОСОБА_1, Національне агентство з питань запобігання корупції своїм рішенням само визнало, що несвоєчасне подання декларацій з причин неналежного функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб є поважною причиною несвоєчасного подання декларацій, що вбачається із інформації офіційного сайту Національного агентства від 05.04. 2017. В цій же інформації Національне агентство зазначає, що при здійсненні контролю щодо своєчасності подання декларацій та/або вирішення питань щодо необхідності складення протоколу про адміністративне правопорушення уповноважені особи Національного агентства враховують факт неналежного функціонування Реєстру.

Отже, Національне агентство само підтвердило та визнало факти, які свідчать, що під час подання та заповнення електронних форм документів існували технічні проблеми, нестабільність роботи системи подання та оприлюднення декларацій, недієздатність веб-сайту Національного агентства.

Наслідком технічних збоїв та нестабільності роботи системи е-декларування стало те, що ОСОБА_1, не змогла реалізувати право на подання декларації перед звільненням.

У даному випадку, умисел на вчинення вказаного адміністративного правопорушення у ОСОБА_1, відсутній, оскільки своєчасно декларацію перед звільненням не було нею подано у звязку із нестабільною роботою офіційного сайту Національного агентства, що унеможливлювало внесення до нього повних відомостей, у звязку з чим вона змогла подати декларацію перед звільненням з незначним запізненням.

Декларація перед звільненням із запізненням була подана ОСОБА_1, не з її вини та не мали умисного характеру.

Крім того, матеріали справи не містять даних про наявність корупційного інтересу щодо вчинення ОСОБА_1, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є необґрунтованою, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно неї, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку наявність прямого умислу. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1, подавши декларацію перед звільненням не своєчасно, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 за № 223-943/0/4-17 вказується, що конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції тощо.

Відповідно до ч. 9 п. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування покладено на Національне агентство.

На адміністратора Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначеного Національним агентством, покладено обовязок по забезпеченню супроводження програмного забезпечення Реєстру, збереження та захисту даних, функціонування, надання доступу до Реєстру (п. 3 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089).

Отже, обовязок по забезпеченню ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, функціонування та надання доступу до нього покладено саме на Національне агентство з питань запобігання корупції, а не на субєктів декларування.

При вирішенні даного спору слід також звернутися до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого є джерелом права та обовязковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зважаючи на те, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ зобовязані враховувати практику ЄСПЛ як джерело права.

В контексті практики вказаного суду, зокрема у рішенні від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обовязок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникнути виконання своїх обовязків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 за несвоєчасне подання декларації перед звільненням, є неправомірним, оскільки несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1, відбулось через те, що Національним агентством не належним чином було забезпечено роботу офіційного веб-сайту, представниками Національного агентства до початку роботи системи електронного декларування не здійснювалося належне методичне та консультативне забезпечення, тренінги з суддями не проводилися.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, керуючись нормами закону, суддя дійшов висновку про те, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-2 , п.1 ч. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у звязку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Семіряд І.В.