АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/2177/18Суддя 1 інстанції Дудіков А. В.
Номер провадження 33/774/192/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 23.05.2018 року о 01 год. 46 хв. в м. Кривому Розі по вул. Мирошниченка, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу працівника поліції, пройти в установленому законом порядку медичний огляд, для встановлення ступеню алкогольного сп'яніння, в присутності двох свідків водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та щодо нього інспектором Управління патрульної поліції складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить постанову суду від 05 липня 2018 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є необґрунтованою прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та такою, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Вказує на те, що зі змісту відеозапису, що додається до адміністративного протоколу не зафіксовано при свідках факт наявності складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при свідках не роз'яснено кого і за що зупинили, не вказані підстави зупинки, не вказані ознаки алкогольного сп'яніння, не зафіксовано при свідках пропозиція пройти огляд на стан сп'яніння, не зафіксовано при свідках відмову ОСОБА_3 пройти вказаний медогляд. Поліцейськими не проінформовано ОСОБА_3 про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано для огляду сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зазначає про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції ОСОБА_4 не було роз'яснено права та обов'язки передбачені ст. 63 Конституції України.

Окрім того, звертає увагу на те, що справа була розглянута без особистої участі ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_2, суд першої інстанції проігнорував клопотання захисника про відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням у відпустці.

Також захисник ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що письмові пояснення свідків не містять відомостей, щодо суті вчиненого водієм правопорушення, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп'яніння перебувала особа відсторонена від керування транспортним засобом. Бланки, на яких складені письмові пояснення свідків, не містять відмітки, який саме протокол та його номер серії свідками було засвідчено.

Зазначає про те, що в матеріалах справи крім рапорту працівника патрульної поліції не долучено жодних даних щодо обставин, через які був зупинений водій ОСОБА_3, тобто справа не містить відомостей щодо причин зупинки водія, тому існують сумніви в упередженості дій співробітників поліції, якими в повній мірі не було виконано вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів пр. адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп'яніння.

В судове засідання ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_2 не з'явилися, про дату і час судового засідання повідомлені належним чином, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання на адресу апеляційного суду не надходило, тому суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надавання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 була призначена судом до розгляду 06 червня 2018 року

ОСОБА_3 06 червня 2018 року, подав клопотання до суду про перенесення розгляду справи, для звернення за правовою допомогою (а.с.10), суд задовольнив заявлене клопотання та відклав розгляд справи на 05 липня 2018 року.

04 липня 2018 року захисник ОСОБА_2 подав клопотання про перенесення розгляду справи, у зв'язку з тим, що він перебуває у відпустці (а.с.17).

Разом з цим, суд не вживши жодних заходів для задоволення клопотання, в порушення приписів ст. 268 КУпАП, не відклав розгляд справи щодо ОСОБА_3 та розглянув її 05 липня 2018 року по суті, тим самим обмеживши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.

У відповідності до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 щодо порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 072499 від 23.05.2018 року, відповідно до якого, 23.05.2018 року о 01 год. 46 хв. водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Мірошниченка в м. Кривому Розі, з ознаками алкогольного сп'яніння та від проходження огляду для встановлення ступеню алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків; письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно яких, кожен окремо, пояснив, що водій ОСОБА_3, в їх присутності відмовся від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку на місці зупинки та в лікаря нарколога для визначення стану сп'яніння, проміле, відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_3, відмовся від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в лікаря нарколога для визначення стану сп'яніння, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 повністю підтверджується наявними у справі доказами.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності поза розумним сумнівом, об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_3 ознаки алкогольного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи сторони захисту в апеляційній скарзі про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_3, апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, що спростовуються вищевказаними доказами.

Посилання захисника ОСОБА_2 на те, що працівниками поліції не були роз'яснені права та обов'язки ОСОБА_3 передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовується вищезазначеними доказами, а саме відеозаписом з якого чітко убачається, що працівниками поліції ОСОБА_3 були роз'яснені права та обов'язки відповідно до ст. 268 КУпАП, а також наслідки відмови від проходження медичного огляду, але водій не взяв до уваги роз'яснення працівників поліції, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову в проходженні огляду на визначення стану сп'яніння.

Отже, встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП, підтверджують вину ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і підстави визнання їх недопустимими відсутні.

Доводи захисника ОСОБА_2 про те, що працівниками поліції не надано ОСОБА_3 для огляду сертифікат у відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Оскільки у водія ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

В той час, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

З наведеного випливає, що для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Як убачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків, документів щодо сертифікації для огляду не вимагав, оскільки такі надаються на його вимогу, згідно з Інструкцією, тому апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_3 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 072499 від 23.05.2018 року, а саме: п. 2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 23 травня 2018 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_3 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року, якою визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун