Справа № 304/640/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/777/390/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 05.06.2018.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, не працюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп..

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №061237 від 12.05.2018 та постанови суду від 05.06.2018 ОСОБА_1, визнаний винним в тому, що він 12.05.2018, близько 18 год. 42 хв., між населеними пунктами с. Зарічево та с. Дубриничі Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки «Шкода Октавія», н. з. НОМЕР_1, по головній дорозі Львів-Самбір-Ужгород, в'їхав на залізничний переїзд на заборонний сигнал світлофора (червоний), чим порушив п.20.5 «в» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.123 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 05.06.2018 - скасувати, постановити нову, якою закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постановлене судом рішення щодо нього є таким, що порушує його процесуальні права, оскільки судом не забезпечено об'єктивний, неупереджений та повний розгляд справи щодо нього, в тому числі порушено його право на захист у зв'язку з розглядом справи в його відсутності. Зазначає, що висновки суду, на його думку зроблені на підставі неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки матеріали справи не містять жодного належного доказу його вини, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, не може вважатись належним та достатнім доказом для встановлення істини у справі. Наявний в матеріалах справи відеозапис, не містить ані належної фіксації порушення

-2-

Правил дорожнього руху, ані дати, часу та місця проведеної зйомки, а також з його перегляду не можливо ідентифікувати марку, модель, та номерні знаки транспортного засобу, водій якого нібито порушив Правила дорожнього руху України. Посилаючись на ст.62 Конституції України та передбачений законом обов'язок щодо збирання доказів, який покладається на осіб, уповноважених складати адміністративні протоколи, вважає, що у справі відсутні докази його винуватості, що свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Одночасно ОСОБА_1 порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді з тих підстав, що такий пропущено з поважних причин, оскільки участі у розгляді судом справи не приймав у зв'язку з неповідомленням його судом першої інстанції про час та місце розгляду справи, а про наявність постановленого щодо нього судового рішення дізнався тільки 15.06.2018.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.200 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом наведених вище вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Проте, зазначені вимоги не були дотримані особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, та не враховані судом, який розглянув справу та належним чином не з'ясував обставини, що ставились ОСОБА_1 у вину, а саме адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, внаслідок чого викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зі змісту постанови від 05.06.2018 щодо ОСОБА_1 вбачається, що судом при викладенні суті та обставин правопорушення не наведено результатів оцінки жодного доказу, який міститься у протоколі про адміністративне правопорушення та доказам, які додані до нього.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення в'їзду на залізничний переїзд, у випадках, коли рух через переїзд заборонено.

Пунктом 20.5 «в» Правил дорожнього руху України забороняється рух через переїзд якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума. Відповідно до підпункту «в» вищенаведеної підзаконної норми, рух через переїзд забороняється якщо включено заборонений сигнал світлофору чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

-3-

Згідно положень закріплених в ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Всупереч вказаним вимогам закону, протокол про адміністративне правопорушення серії БР №061237, складений щодо ОСОБА_1 не містить даних про будь-кого із свідків правопорушення, яке поставлено у вину ОСОБА_1, хоча на місці події такі як вбачається із долученого до протоколу відеозапису, особи були. У жодної із цих осіб пояснення не отримано. З урахуванням зазначеного, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки правопорушення, що вказує на невідповідність цього протоколу положенням ст.256 КУпАП.

Не безпідставні з приводу цих обставин і доводи, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про відсутність будь-яких достовірних доказів про дату, час, місце проведення відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, в якості єдиного доказу.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що при їх розгляді, суддя належно не з'ясував усі фактичні обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення. Наведені обставини потребували достовірного детального їх з'ясування, об'єктивної та належної оцінки, однак недотримання цих вимог та пріоритетності прав особи, а також формальний підхід до її розгляду, призвів до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення та його доведеність належним чином.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд повинен перевірити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи.

Крім того, на виклик до апеляційного суду для дачі пояснень з приводу складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, лейтенант поліції Терпай Ю.Ю. в судове засідання на виклик не з'явився, а керівництвом Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, явку вказаної особи, у встановленому законом порядку до суду, не забезпечено.

-4-

Оскільки наведені порушення закону, які допущені органом, який склав протокол, є істотними і перешкоджають провадженню у справі, та не можуть бути усунені при судовому розгляді апеляційним судом, постанова суду підлягає скасуванню, а матеріали справи, як неналежно оформлені - поверненню до органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення, для усунення недоліків.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, як видно, є достатньо обґрунтованими і такі слід врахувати у подальшому провадженні у справі.

Зважаючи на недотримання судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вимог ст.268 КУпАП, причини пропуску ОСОБА_1 строку на подання апеляційної скарги визнаються поважними і такий строк підлягає поновленню.

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у даній справі не вичерпані, а передбачений ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення не сплив.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 05.06.2018.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 05.06.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП - скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП щодо ОСОБА_1 повернути до Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області, для належного дооформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: