П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., за участі прокурора - Цар І.І., Малицький С.І., представника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - ОСОБА_2, розглянувши об'єднані матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління захисту економіки в Закарпатській області Департаменту захисту економіки про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, директора Ужгородської Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №9 Ужгородської міської ради, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

за ч. ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією №175 від 03.10.2018 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Ужгородської міської ради, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як посадова особа юридичної особи публічного права та відповідно до підпункту «а» пункту 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» керуючись приватними немайновими інтересами, діючи в інтересах близької особи чоловіка ОСОБА_3, а саме маючи на підписі наказ від 17.10.2016 № 39-к про призначення ОСОБА_3 на посаду фахівця з охорони праці НВК " Ужгородський економічний ліцей , ЗОШ І -ІІ ступенів на 0,5 ставки з 18.10.2016 року не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно не повідомила безпосереднього керівника про наявність конфлікту інтересів, а саме - начальника управління освіти Ужгородської міської ради, чим вчинила адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 КупАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією №176 від 03.10.2018 року ОСОБА_1, обіймаючи посаду директора Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 Ужгородської міської ради, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як посадова особа публічного права та відповідно до підпункту «а» пункту 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» керуючись приватними немайновими інтересами, діючи в інтересах близької особи чоловіка ОСОБА_3 вчинила дії та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що виразилось у підписанні наказу від 17.10.2016 № 39-к про призначення ОСОБА_3 на посаду фахівця з охорони праці НВК " Ужгородський економічний ліцей , ЗОШ І -ІІ ступенів на 0,5 ставки з 18.10.2016 року, чим вчинила адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Таким чином,на думку уповноваженої особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушено приписи ч.ч.1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Діяння ОСОБА_1 кваліфіковане посадовою особою Управління захисту економіки в Закарпатській області Департаменту захисту економіки за ознаками складу адміністративного правопорушення пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 27.11.2018 року адміністративні справи № 308/11281/18 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-7 КУпАП та № 308/11279/18 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-7 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП об'єднані в одне провадження.

Керуючись принципом рівності сторін і вимог змагальності процесу , регламентованих статтею 6 параграфом 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також керуючись позицією рішення Європейського суду з прав людини від 6 березня 2017 року у справі «Карелін проти Російської Федерації» судом були вислухані захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурор .

В судовому засіданні представник особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - ОСОБА_2, заперечив вину ОСОБА_1 у скоєнні правопорушень відповідальність за які передбачена ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП . Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення відповідальність за які передбачена ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП . Зазначає, що відповідно до посадової інструкції фахівця з охорони праці, фахівець з охорони праці підпорядковується безпосередньо заступнику директора НВК з навчальної роботи. Отже, ОСОБА_3 за своєю посадою, ОСОБА_1 не підпорядкований. Окрім того звернув увагу суду на відсутність умислу. Просив суд закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення відповідальність за які передбачена ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП .

Прокурор в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно гр. ОСОБА_1 за ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП підтримав у повному обсязі, однак просив провадження по справі закрити у зв'язку з спливом строків накладення адміністративного стягнення, оскільки з дня вчинення правопорушень на час розгляду справи в суді сплило більше двох років .

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.10 ст. 1 ЗУ " Про запобігання корупції" - правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ч.1 ст.172-7 КУпАП, відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та згідно ч.2 ст. 172-7 КУпАПвідповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, потоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, статтею 81 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту «а» п.2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (№ 1700-VII), суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку.

Як встановлено Наказом № 329-к від 02.09.2008 р. ОСОБА_1 призначено на посаду директора НВК «Ужгородський економічний ліцей І-ІІ ступенів» Ужгородської міської ради.

Відповідно до наказу управління освіти Ужгородської міської ради від 05.07.2017 р. № 159/1 змінено назву НВК «Ужгородський економічний ліцей, ЗОШ І-ІІ ступенів» на Ужгородську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів № 9 Ужгородської міської ради Закарпатської області.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб'єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (№ 1700-VII).

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України від 14.10.14 р. № 1700-VII «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, підписала наказ від 17.10.2016 р. № 39 - к про призначення свого чоловіка ОСОБА_3, на посаду фахівця з охорони праці НВК «Ужгородський економічний ліцей», ЗОШ І-ІІ ступенів, на 0,5 ставки з 18.10.2016 р.

Відповідно до посадової інструкції фахівця з охорони праці № 1.30-20 - фахівець з охорони праці підпорядковується безпосередньо заступнику директора НВК з навчальної роботи.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про корупцію» - близькі особи - особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов -чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта; - члени сім'ї -особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Судом встановлено, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які підтверджуючі документи, з приводу того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, є близькими особами чи членами сім'ї відповідно до Закону, а також пов'язані родинними стосунками.

Окрім того, судом враховано, що суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно, особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об'єкт, об'єктивну сторону, суб'єкт, суб'єктивну сторону.

Матеріали справи не містять і прокурором не представлено будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення дій.

Даних про те, що ОСОБА_1 була ознайомлена з вимогами антикорупційного законодавства, усвідомлювала відповідальність та наслідки невиконання обмежень, встановлених ст. 28 Закону щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, але свідомо їх допустила суду не надано.

При розгляді даної справи, судом також враховані роз'яснення ВССУ від 22.05.2017 року викладені у листі головам апеляційних судов, в якому зазначено, що «для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, встановлення яких має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду:1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;3) наявність повноважень на прийняття рішення;4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення.Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Суд роз'яснив, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Аналізуючи зміст протоколу запровадженого відносно ОСОБА_1 , на думку суду, не було належно відображено цих основоположних моментів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи викладене в сукупності , cуд приходить до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1ознак адміністративного правопорушення передбаченого як ч. 1 ст. 172-7 КУпАП так і ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

А тому підлягає закриттю об'єднана адміністративна справа за № 308/11279/18 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п. 7 ч 1 ст. 247 КУпАП.

Протоколи про адміністративне правопорушення № 175 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та № 176 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП складені за фактом підписання наказу від 17.10.2016 року, тобто з дня вчинення ОСОБА_1 дій щодо підписання зазначеного наказу закінчився дворічний строк, визначений ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, відтак провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, слід закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП зв'язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-7 ч.1 , 172-7 ч.2 , 221, 283-284,287, 291,294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у об'єднаній справі про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца