5 червня 2018 року м. Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 з його апеляційною скаргою на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року, -
Цією постановою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Згідно постанови суду, та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 09.01.2018 об 09 год. 50 хв., керував автомобілем «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, по вул. Дніпровська набережна, 9 в м. Києві, з ознаками наркотичного (алкогольного) сп'яніння: почервоніння очей, не зв'язна мова, бліде обличчя; від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з рішенням судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, яке обґрунтовує наступним.
Строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, бо ОСОБА_3 перебував у відрядженні, що підтверджується копію посвідчення про відрядження та копією наказу про направлення у відрядження, а у призначений судом час (16.02.2018) постанова суду виготовлена не була, що позбавило ОСОБА_3 можливості своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції винесена без з'ясування дійсних обставин справи, є надуманою, твердження стосовно доведеності вини ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення не
_________________________________
Справа № 33/796/1203/2018
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Суддя у першій інстанції- Колесник О.М.
обґрунтовані, обставини, які зазначені у постанові встановленими - судом не встановлювалися, а тому така постанова на думку апелянта підлягає скасуванню.
Апелянт стверджує, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння а навпаки просив пройти огляд на місці зупинки, бо був тверезий та впевнений в результаті тесту, однак через те, що дуже поспішав на роботу і не мав можливості їхати в лікарню, як того хотіли працівники поліції, відмовився від огляду у лікаря.
В цьому випадку апелянт вважає, що працівниками поліції порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, через що неправомірно склали протокол про адміністративне правопорушення відносно нього.
На цих підставах апелянт просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити.
Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року, передбачені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе його поновити, оскільки пропущений він був з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за наведених у постанові обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в матеріалах справи даними, а саме протоколом про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків.
Доводи викладені в апеляційній скарзі про необґрунтованість та невмотивованість висновків суду першої інстанції щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, зокрема відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, є непереконливими, конкретних висновків не містять та спростовується доказами, які наявні в матеріалах справи.
Водночас, в апеляційному засіданні ОСОБА_3, пояснив, що 9 січня 2018 року о 9 годині 50 хвилин керував автомобілем по вул. Дніпровська набережна, 9 в м. Києві, де був зупинений працівниками патрульної поліції, які йому повідомили, що причиною його зупинки є перевірка водіїв на стан сп'яніння. Працівникам поліції ОСОБА_3, одразу повідомив, що поспішає на важливу нараду по роботі, і прохав скоріше пройти цю процедуру. Працівники поліції запропонували поїхати до лікаря нарколога для проходження та здачі відповідних аналізів, однак, ОСОБА_3 наполягав пройти тест на місці, через брак часу, бо дуже поспішав.
Наведене вище не свідчить про відсутність у ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП однак, значно зменшує характер вчиненого правопорушення та ступінь його вини.
Отже, приймаючи до уваги наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_3 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується його особистими поясненнями, змістом протоколу про адміністративне правопорушення та поясненнями свідків.
При цьому, статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.
Тому, з огляду на вищенаведене, беручи до уваги пояснення ОСОБА_3, щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, враховуючи також те, що ОСОБА_3 своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, та те, що позбавлення його права керування транспортним засобом поставить його сім'ю в скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку, що вчинене ОСОБА_3 адміністративне правопорушення не тягне за собою великої суспільної шкідливості, не створює збитків державним або суспільним інтересам і є малозначним, а тому вбачає за можливе звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, а справу закрити на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 284, 294 КУпАП, суддя -
Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року - задовольнити частково.
Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року, якою ОСОБА_3, визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_3 ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.
В решті постанову суду першої інстанції стосовно ОСОБА_3 залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель