Справа № 759/2357/17 Головуючий у суді І інстанції Уляновська О.В.
Провадження № 33/824/1854/2018 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ст. 124КУпАП
ПОСТАНОВА

27 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, громадянки України, уродженки м.Севастопель, заміжньої, із вищою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 31.01.2017 року приблизно о 14 годині 15 хвилингр. ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом «Шевроле» номерні знаки НОМЕР_2, при зустрічному роз'їзді, об'їжджаючи перешкоду, не дотрималася вимог знаку 2.5 Перевага зустрічного руху та не надала перевагу у русі транспортному засобу «DAF» номерні знаки НОМЕР_3, який рухався назустріч, внаслідок чого обидва транспортні засобі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На зазначену постанову адвокатом ОСОБА_2 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року в частині закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення та постановити в цій частині нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 19.06.2017 року, а апеляційна скарга надійшла до суду 14.12.2018 року, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.

Одночасно з апеляційною скаргою, адвокатом ОСОБА_2 було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року, яке мотивовано тим, що ОСОБА_5 про розгляд справи №759/2357/17 судом першої інстанції не повідомлявся жодним чином, а з повним текстом оскаржуваної постанови він ознайомився виходячи з матеріалів справи №759/10169/18 у грудні 2018 року під час розгляду справи в Київському апеляційному суді щодо розгляду його апеляційної скарги.

Однак, вказана обставина не може бути визнана судом апеляційної інстанції як поважна, виходячи з наступного.

Так, 26.07.2018 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року щодо ОСОБА_4 /а. с. 35-44/, і постановою Апеляційного суду м. Києва від 23.08.2018 року ОСОБА_5 у поновленні строку на апеляційне оскарження було відмовлено /а. с. 47-48/, що вказує на ту обставину, що він був обізнаний з наявністю оскаржуваного рішення раніше.

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 був обізнаний з тим, що стосовно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення та йому було відомо про результати розгляду судом першої інстанції, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об'єктивних причин для поновлення такого значного пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв'язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.06.2018 року, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Суддя О.М. Капічон