Справа № 482/821/18
Номер провадження 3/482/367/2018
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 травня 2018 р. м.Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП: НОМЕР_1, громадянина України, безробітного, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, вул.. радянська, 5, кВ.2,

-за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшов протокол Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0002685 від 04.05.2018 року, ОСОБА_1 04.05.2018 року у Миколаївській області на а/д Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» через м.Вознесенськ, 211 км+920 м, проводив господарську діяльність з перевезення пасажирів т/з «MERSEDES-BENZ 213D», д/н НОМЕР_2, без державної реєстрації як субєкт господарювання та без одержання ліцензії на проведення господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону, чим порушив п. 24 ст. 7 щодо ліцензування видів господарської діяльності та ст. 9 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП, під поняттям адміністративного правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з'ясування обставин по справі.

Господарська діяльність, відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, це діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Субєктами господарювання визнаються зареєстровані в установленому законодавством порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно-правових форм та форм власності (крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування), а також фізичні особи підприємці, які провадять господарську діяльність.

Пунктом 24 ст. 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" передбачено, що господарська діяльність щодо перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом підлягає обов'язковому ліцензуванню.

Стаття 9 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначає, що ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 164 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.ст. 254, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та до його змісту висуваються спеціальні вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0002685 від 04.05.2018 року, в матеріалах справи не міститься жодного допустимого доказу у розумінні ст.. 251 КУпАП, як то покази свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, які б підтвердили здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності в розумінні положень ст.ст. 2, 3 ГК України.

До долученого до протоколу фотознімку автомобілю марки «Мерседес» д/н НОМЕР_2 як доказу проведення ОСОБА_1 04.05.2018 р. господарської діяльності з перевезення, без державної реєстрації як субєкт господарювання та без одержання ліцензії на проведення господарської діяльності, суд ставиться критично, поскільки з даного знімку неможливо встановити дату та місце його фіксації і чи дійсно, цим автомобілем на момент зйомки керував ОСОБА_1 чи інша особа.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З урахуванням викладених обставин та вимог закону, суд доходить висновку, що належних беззаперечних доказів в їх сукупності, які б без сумніву дозволяли зробити висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за обставин, що зазначені в протоколі, тобто, про порушення ним вимог щодо порядку здійснення господарської діяльності чи порядку ліцензування відповідних видів господарської діяльності, в матеріалах справи немає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

Відповідно вимогам п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

За такого, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя