Справа № 199/7649/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 жовтня 2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріли, що надійшли від Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 22, кв. 140, фактично мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Петрозаводська, б. 307, фізичної особи-підприємця,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 28 вересня 2018 року перебуваючи за місцем мешкання, а саме: м. Дніпро, вул. Петрозаводська, б. 307, вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_2 насильницькі дії психологічного характеру погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив фактичні обставини справи та не визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення. Пояснив, що 28 вересня 2018 року він перебував за місцем мешкання за адресою: м. Дніпро, вул. Петрозаводська, б. 307, коли приїхала його дружина ОСОБА_2, з якою він перебуває в процесі розлучення. Остання намагається відсудити зазначений будинок, тому провокує конфлікти, викликає поліцію, але він на адресу останньої не висловлювався нецензурною лайкою, нічим не погрожував та жодних насильницьких дій не вчиняв.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав:

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення особою домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

ОСОБА_1 послідовно з часу виклику його дружиною поліції заперечував факт вчинення ним будь-яких протиправних діянь.

Єдиним джерелом доказів протиправної поведінки ОСОБА_1 є пояснення його дружини ОСОБА_2, яка є очевидно заінтересованою особою, і пояснення якої жодним іншим доказом не підтверджені.

Таким чином, досліджені судом докази не доводять поза всяким розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПпідлягає закриттю за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративного правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

11.10.2018