ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П., прокурора Масалова П.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2янсько-Дніпровка, працюючого головним інженером Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, відповідно до наказу Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» (далі - КП «ЕЛУАШ») № 147/1к від 13.10.2009 року перебуває на посаді головного інженера КП «ЕЛУАШ», та будучи відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, примітки до статті 172-6 КУпАП субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 03.04.2018 року, подав Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічна, за 2017 рік), чим вчинив адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 03.04.2018 року у ОСОБА_1 відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю та пояснив, що обставини викладені в протоколі відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, який просив притягнути його до адміністративної відповідальності вважаю, що з сукупності досліджених матеріалів, наданих суду доказів вбачаються підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до наказу КП «ЕЛУАШ» № 147/1к від 13.10.2009 року перебуває на посаді головного інженера КП «ЕЛУАШ», будучи відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, примітки до статті 172-6 КУпАП субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, 03.04.2018 року, подав Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічна, за 2017 рік), чим вчинив адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно із статтею 68 Конституції України, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (надалі Національне агентство) декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі - Декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за № 959/29089, щорічна декларація субєкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство, з метою виконання покладених на нього повноважень, має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти; ч. 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму розясненні щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією, для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції Закону України «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм закону в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, повязані з корупцією зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: 1) обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Для розкриття обєктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак, відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на субєкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння. Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. Зазначається, що в ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня».

В Україні, яка є демократичною та правовою державою визнається і діє принцип верховенства права, що закріплено у ст. 8 Конституції України.

Згідно до Преамбули Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VІ від 23.02.2006 року цей Закон регулює відносини, що виникають у звязку з обовязком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свободі протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено обовязок держави України гарантувати кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі 1 цієї Конвенціє.

Отже, вирішуючи питання щодо винуватості особи у корупційному правопорушення, суд зобовязаний дотримуватись засад законності, верховенства права, враховувати практику Європейського суду з прав людини та дотримуватись основоположних прав та свобод людини закріплених у Європейській Конвенції.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15.05.2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, зокрема наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання та звільнення від нього тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Таким чином, ОСОБА_1 зобовязаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну, за 2017 рік) до 00:00 год. 01.04.2018 року

Ознайомлення працівників КП «ЕЛУАШ» з вимогами Закону про необхідність подачі Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічна, за 2017 рік) підтверджується також наказом КП «ЕЛУАШ» від 03.03.2017 року «Про затвердження антикорупційної програми та визначення уповноваженої особи на виконання такої програми» та антикорупційною програмою КП «ЕЛУАШ».

Крім того, ОСОБА_1 в поясненні факт порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визнав, факт наявності складу правопорушення повязаного з корупцією передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КпАП (порушення вимог фінансового контролю) також визнав в повній мірі та вказав, що в подальшому зобовязується не порушувати вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію (щорічну, за 2017 рік) лише 03.04.2018 року тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік у ОСОБА_1 відсутні.

Так, ОСОБА_1, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, зобовязаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну, за 2017 рік) до 01.04.2018 року

Згідно розяснень п. 2 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, вбачається, що під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа № 1-27/2010).

Таким чином, як вбачається з даних Єдиного Державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1, будучи субєктом декларування, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме 03.04.2018 року, без поважних причин, подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, його винність в цьому підтверджується протоколом № 241 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП від 18.09.2018 року та іншими матеріалами справи, в звязку з чим за вчинене його необхідно притягнути до відповідальності.

При накладенні стягнення враховую, характер вчиненого правопорушення та ступінь вини порушника, її особу, матеріальний стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 висловив, що готовий нести відповідальність , він є особою що платоспроможна сплатити штраф.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 40-1, 172-6 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) грн. 00 коп.

Розяснити ОСОБА_1, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через пятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 копійок до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга або протест прокурора подаються до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя: В.О. Макаров