Справа № 460/1076/18 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 33/783/550/18 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.204-1 ч.2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Львів

Суддя Апеляційного суду Львівської області Белена А.В. розглянувши апеляційну ОСОБА_1 на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 20.03.2018 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в ОСОБА_2, особи

без громадянства, студента 1 курсу Східноєвропейського

національного університету ім Л.Українки, проживаючого за

адресою: м.Луцьк вул.Винниченка, 22 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2041 КпАП України та обрано адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 17.03.2018 року о 18 год. 40 хв. в пункті пропуску через державний кордон «Краковець», спільно з двома особами громадянином ОСОБА_3 Абдеразак та громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_4 -Ларбі, рухався в напрямку 550 прикордонного знаку в пішому порядку в сторону державного кордону, на відстані 200 метрів до лінії державного кордону України був затриманий прикордонним нарядом "Група реагування", своїми діями вчинив спробу незаконного перетину групою осіб Державного кордону України з ОСОБА_5 поза пунктом пропуску, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.2041КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції Ф. ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Апелянт вважає, що постановою суду першої інстанції порушено його законні права під час розгляду справи, оскільки був позбавлений спілкуватися рідною мовою та був позбавлений послуг належного перекладача, оскільки перекладач перекладав з української мови на англійську, якою я погано володіє. Він є громадянином ОСОБА_2 і володіє арабською мовою. Перекладач на пункті пропуску переклав, що якщо сплачу штраф то його відпустять, він сплатив штраф і цим все закінчилося. Але через незнання українського законодавства у нього виникли проблеми, оскільки лише в університеті в м.Луцку, де він навчається пояснили, що через притягнення до адміністративної відповідальності його можуть позбавити права на тимчасове проживання та скасувати посвідку. В звязку з цим він звернувся до юриста. Саме від юриста довідався про винесену ухвалу і про притягнення до адміністративної відповідальності за незаконний перетин кордону.

Апелянт свої вимоги пояснює тим, що в місці затримання появився не з власної волі, оскільки туди його та товариша привів громадяни ОСОБА_3 з яким познайомилися в м.Львові і останні запропонував відпочити на природі, а звідти повів шляхом, який йому був відомий до зупинки автобуса. Потім їх затримали прикордонники і лише пізніше він довідався, що даний громадянин співпрацює з прикордонниками, а тому він нас вів цілеспрямовано. Наміру перетинати кордон він не мав, оскільки задоволений навчанням в Україні, є платоспроможною людиною про що надає відповідні документи до апеляції.

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1, а також його представник адвокат ОСОБА_6, в судове засідання апеляційного суду 05.07.2018 року не зявилися з невідомих причин, хоча на попередні два судові засідання апелянт прибував, а його представник був на першому засіданні, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Вказані вимоги закону, а також вимоги ст.ст.245, 285 КУпАП, як органом, що здійснював провадження, так і суддею при розгляді справи щодо ОСОБА_1 дотримано.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 407477 від 20.03.2018 року, ОСОБА_1 зазначав, що українською мовою не володіє, у звязку з чим в процесі складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього залучався перекладач з англійської мови.

Відповідно до ч.1 ст.274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Суддею проведено судовий розгляд справи щодо ОСОБА_1 з дотримання вимог ст.ст.268, 274 КУпАП, а саме за участю перекладача з англійської мови, у відповідності до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його права на забезпечення перекладача, є необґрунтованим обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідальність за ч.2 ст.204-1 КУпАП настає у разі перетинання або спробі перетинання державного кордону України, вчинено групою осіб будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 17.03.2018 року о 18 год. 40 хв. в пункті пропуску через державний кордон «Краковець», спільно з двома особами громадянином ОСОБА_3 Абдеразак та громадянином ОСОБА_2 ОСОБА_4 Мохамед-Ларбі, рухався в напрямку 550 прикордонного знаку в пішому порядку в сторону державного кордону, на відстані 200 метрів до лінії державного кордону України був затриманий прикордонним нарядом "Група реагування", своїми діями вчинив спробу незаконного перетину групою осіб Державного кордону України з ОСОБА_5 поза пунктом пропуску, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.2041КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у здійсненні незаконного перетину державного кордону України, за наведених у постанові судді обставинах, підтверджується, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 407477 від 30.03.2018 року.(а.с. 1);

- рапортами працівників ВПС «Краківець№ 1 ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 17.03.2018 року (а.с.2,3);

- ксерокопією протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей та документів у ОСОБА_1, оформлений за участю ОСОБА_1 та перекладача з англійської мови і ними даний протокол підписаний (а.с.4);

- ксерокопією протоколу про затримання ОСОБА_1 від 17.03.2018 року підписаний ОСОБА_1 та перекладачем (а.с.5);

- поясненнями ОСОБА_1 (його особа підтверджена ксерокопією закордонного паспорта та посвідченням студента денної форми навчання Східноевропейського НУ ім..Лесі України а.с.7) від 17.03.2018 року (а.с.9) написані ним англійською мовою та підписані, а також є переклад його пояснення українською мовою, яку здійснив перекладач ОСОБА_9, його повноваження підтверджені ксерокопією паспорта та диплому спеціаліста (а.с.10-15);

- схемою виникнення обстановки на ділянці «Краківець» Мостиського прикордонного загону від 17.03.2018 року на якому зафіксовано групу з трьох чоловіків т показано схематично шлях їх руху та місце затримання (а.с.8,9).

Апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 на прикордонній території зявився через провожатого, який (на його думку) навмисно привів його та товариша до кордону, не беруться судом апеляційної інстанції, оскільки від м.Львова, де вони всі разом відпочивали, до кордону є значна відстань, і цим шляхом попасти до місця проживання в м.Луцьку неможливо, оскільки м.Краківець Львівської області знаходиться в протилежній стороні від м.Луцьк.

Враховуючи вищевикладена, заперечення ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, апеляційний суд

вважає подану у справі апеляційну скаргу необгрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 20.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, яку вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 25.04.2018 року про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.204-1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_11