Справа № 450/874/18 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/811/12/18 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

за участю правопорушника - ОСОБА_1,

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого:

АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 12 березня 2018 року, близько 22.00 год. в м. Львові на просп. Шевченка, 13, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався позаду, в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.9 ПДР України.

На дану постанову судді Луць В.Л. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що така винесена з порушенням вимог чинного законодавства України. Зазначає, що місцевий суд зосередив увагу на схемі ДТП, складеною працівниками поліції з суттєвими неточностями, та не взяв до уваги його пояснення. Вважає, що правила дорожнього руху порушив водій іншої автомашини, і з вини останнього сталася ДТП.

Просить дану постанову судді скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення правопорушника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2, який просив постанову судді першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, не зважаючи на невизнання ним вини, його вина у скоєнні даного правопорушення підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_2, який в суді апеляційної інстанції пояснив, що 12 березня 2018 року близько 21 год. 50 хв. він, рухаючись в м. Львові по просп. Шевченка, керував автомобілем НОМЕР_3, та помітив як автомобіль НОМЕР_1, здаючи заднім ходом з парковки виїхав перед ним, у зв'язку з чим він не зміг уникнути зіткнення; поясненнями правопорушника ОСОБА_1, який фактично підтвердив дані обставини справи, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 126396 від 12 березня 2018 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, та іншими, дослідженими в судовому засіданні, доказами, а тому рішення судді про те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, оскільки відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод безпеки іншим учасникам руху, крім того відповідно до вимог 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом, водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, що в даному конкретному випадку не виконав водій ОСОБА_1

Твердження ж правопорушника ОСОБА_1 про те, що постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства України та що суд необгрунтовано визнав його винним у вчиненні ДТП, спростовуються сукупністю зібраних у справі та наведених у постанові зазначених вище доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яким суддя дав належу оцінку й мотивував у постанові, врахувавши при цьому особу правопорушника та обставини справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно останнього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В. Михалюк