Провадження №3/428/2052/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Подрябінкіної М.О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 173052 від 14.09.2018 року, 14.09.2018 року о 21 годині 00 хвилин в м. Сєвєродонецьку по ш. Будівельників, буд. 15-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: підвищена жвавість ходи та мови, не природна блідість обличчя та зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що 14.09.2018 року він підвозив знайомих на своєму автомобілі марки Daewoo Nexia, та рухався біля будинку № 15-а, розташованого по ш. Будівельників. Проїжджаючи біля вказаного будинку, він побачив, що на дорозі стоїть автомобіль патрульної поліції, яких загороджував йому проїзд. Він почав їм сигналити, але працівники поліції не реагували та не звільнили проїжджу частину. Після чого він почав об'їжджати автомобіль патрульної поліції та через те, що проїзд на тій ділянці дороги вузький, наїхав на бордюр. Після чого, до нього підійшов працівник поліції і сказав, що він скоїв ДТП та повідомив, що в нього виникла підозра, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння та запропонував пройти огляд у медичному закладі. Крім того інспектор поліції поводив себе зухвало, виражався на його адресу нецензурною лайкою. Він відмовився від проходження медичного огляду, оскільки йому не було роз'яснено порядок огляду на стан сп'яніння, а також не вказано, яка відповідальність наступає при відмові від проходження огляду. Вказані дії працівників поліції потягли за собою порушення його прав та ввели його в оману стосовно наслідків відмови від проходження огляду на стан сп'яніння. Після складення у відношенні нього адміністративного протоколу, він погодився пройти медичний огляд, проте працівник поліції сказав, що його нікуди везти не буде. Того ж дня він поїхав у Лисичанський наркотичний диспансер, для того щоб пройти відповідний медичний огляд, але там йому сказали, що проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп'яніння коштує близько 1000 грн., а у нього не було таких грошей.

Захисник ОСОБА_2 суду пояснила, що конфлікт між ОСОБА_1 та працівниками поліції виник через те, що поліцейський автомобіль загороджував проїзд. Суд не може приймати до уваги пояснення свідків, оскільки останні на час відібрання у них пояснень перебували у стані алкогольного сп'яніння та у відношенні них самих того дня працівники поліції складали адміністративний протокол. Крім того, працівники поліції не роз'яснювали ОСОБА_1, що відповідальність за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння прирівнюється до керування у стані алкогольного сп'яніння. Просила закрити провадження за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Інспектор взводу №2 роти №3 УПП в Луганській області ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 14.09.2018 року він, у складі екіпажу поліції, здійснював патрулювання в м. Сєвєродонецьку. Вони приїхали на виклик та розглядали адміністративний матеріал за ст. 178 КУпАП. В цей час він побачив автомобіль Daewoo Nexia, який наїхав на бордюр декілька разів. У нього виникла підозра, що водій вказаного автомобіля перебуває в стані сп'яніння, крім того він порушував ПДР. Він підійшов до водія зазначеного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1, та попросив надати документи. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, оскільки він поводив себе агресивно, його поведінка не відповідала ситуації. Він запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на встановлення стану наркотичного сп'яніння та проїхати до медичного закладу, оскільки на місці пройти такий огляд не передбачено законом. Проте ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох свідків. Він роз'яснив йому права, після чого відсторонив його від керування транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 її брат. 14.09.2018 року він підвозив їх з хлопцем додому. Під'їжджаючи до будинку по ш. Будівельників, буд. 15-а, вони побачили, що на дорозі стоїть автомобіль патрульної поліції. ОСОБА_1 посигналив їм, але працівники поліції не реагували. ОСОБА_1 намагався об'їхати автомобіль патрульної поліції та зачепив бордюр. Після чого, працівник поліцій підійшов до ОСОБА_1 та почав виражатися нецензурною лайкою та повідомив, що у нього є підозри, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп'ґяніння, хоча брат був тверезий. Після чого працівники поліції запропонували брату пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп'яніння, проте брат спочатку відмовився, а потім погодився, але працівники поліції сказали, що вже пізно і він може самостійно проходити огляд, де він хоче. При цьому особи, які були свідками під час проходження братом медичного огляду, перебували в стані алкогольного сп'яніння. Працівники поліції не роз'яснювали брату, що відповідальність за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння прирівнюється до керування у стані алкогольного сп'яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 14.09.2018 року він відпочивав разом зі своєю дівчиною та попросив її викликати таксі, після чого його дівчина викликала свого брата ОСОБА_1, який працював у службі таксі. Підїжджаючи до будинку №15-а, розташованого по ш. Будівельників, вони побачили, що проїзд загороджує поліцейський автомобіль. ОСОБА_1 посигналив зазначеному автомобілю, але працівники поліції не реагували. Після чого, ОСОБА_1 увімкнув покажчик повороту, намагаючись об'їхати поліцейський автомобіль, зачепив бордюр. Працівники відразу ж відреагували, підійшли до ОСОБА_1, виражалися нецензурною лайкою та почав виказувати підозри, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп'яніння. Після чого запропонували йому пройти огляд на встановлення стану наркотичного сп'яніння у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, а потім погодився, але працівник поліції сказав, що пізно і вони склади адміністративний протокол. При цьому, працівники поліції не роз'яснювали ОСОБА_1, що відповідальність за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння прирівнюється до керування у стані алкогольного сп'яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він з товаришем вживав алкогольні напої біля будинку №15-а по ш. Будівельників в м. Сєвєродонецьку та до них на під'їхали поліцейські та почали складати у відношенні них протокол про адміністративне правопорушення за вживання спиртних напоїв у невстановленому місці. При цьому автомобіль працівників поліції загороджував проїжджу частину, а водій автомобіля таксі, яких рухався позаду намагався об'їхати поліцейський автомобіль та зачепив бордюр. Працівники поліції підійшли до водія таксі та запропонували йому пройти огляд на встановлення стану сп'яніння, проте водій почав нервувати та сказав, що нічого проходити не буде. Працівники поліції запросили їх з товаришем в якості свідків, вони з товаришем розписалися в протоколі та поясненнях, які вже були складені інспектором, але ні з протоколом ні з поясненнями він не ознайомлювався, підписав все, щоб скоріше піти, оскільки перебував у стані алкогольного сп'яніння. Обставин складання у відношенні ОСОБА_1 адміністративного протоколу він не пам'ятає, чи відмовлявся він від проходження огляду на стан сп'яніння не знає, йому здається, що спочатку він відмовився, а потім погодився. Марку автомобіля, яким керував водій, він не бачив. Він не чув, щоб працівники поліції не роз'яснювали водію, що відповідальність за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння прирівнюється до керування у стані алкогольного сп'яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він з товаришем вживав алкогольні напої біля будинку №15-а по ш. Будівельників в м. Сєвєродонецьку. До них під'їхали поліцейські та почали складати у відношенні них протокол про адміністративне правопорушення за вживання спиртних напоїв у невстановленому місці. Потім працівники поліції побачили автомобіль таксі, який заїхав на бордюр та підійшли до водія, потім водій вийшов та між ними виник конфлікт. Працівники поліції їх запросили в якості свідків, а потім він розписався в протоколі та поясненнях, які не читав. Всіх обставин складання адміністративного протоколу у відношенні ОСОБА_1 він не пам'ятає, оскільки перебував у стані алкогольного сп'яніння. Він не чув, щоб працівники поліції роз'яснювали водію, що відповідальність за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння прирівнюється до керування у стані алкогольного сп'яніння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, захисника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобовязаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якої зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування особами транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 173052 від 14.09.2018 року, 14.09.2018 року о 21 годині 00 хвилин в м. Сєвєродонецьку по ш. Будівельників, буд. 15-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: підвищена жвавість ходи та мови, не природна блідість обличчя та зіниці, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до п.6, п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Згідно з п.6, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_8 України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок), водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Зазначені вимоги нормативних актів працівниками поліції дотримані не були.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 органами поліції було надано протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, а також оптичний носій інформації.

Проте письмові пояснення ОСОБА_7В та ОСОБА_6 не можуть бути оціненими судом, як належний доказ, оскільки з пояснень наданих в судовому засіданні зазначеними свідками встановлено, що вони були написані інспектором та вони їх не читали, більш того вони не пам'ятають всіх обставин складання адміністративного протоколу у відношенні ОСОБА_1, оскільки перебували у стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції ОСОБА_1 не було повідомлено, що за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, також настає адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказане підтверджується відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції, на якому зафіксовано, як інспектор поліції повідомляє ОСОБА_1, що той має право пройти огляд на місці зупинки, в закладі охорони здоров'я або може відмовитися від проходження огляду.

Таким чином, під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення судом встановлено, що дії ОСОБА_1 які виразилися у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відповідали його внутрішній волі та не були спрямовані на умисне ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під час судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлений умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який є обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_9 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету ОСОБА_8 Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обовязку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «ОСОБА_3 проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеною, а факт умисної відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для встановлення стану сп'яніння не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, у зв'язку з чим та враховуючи, що винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова