Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 3/759/6489/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків невідомий, який здобув вищу освіту,працює - фізична особа - підприємець, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 28.09.2018 о 18 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Fiat Doblo», номерний знак НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, та рухаючись по пр. Перемоги, 139 в сторону м. Житомир у м. Києві, не обрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався попереду нього, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_3 в цей же день, час та місці керував автомобілем «Fiat Doblo», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину визнав частково та пояснив, що 28.09.2018 о 18 год. 20 хв. він керував автомобілем «Fiat Doblo», номерний знак НОМЕР_1, та рухався по просп. Перемоги, 139 - в напрямку м. Житомира. Він поспішав забрати дітей з групи продовженого дня, втратив пильність, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2. Він перебував у шоковому стані та за кермо більше не сідав. Внаслідок ДТП у його автомобіля загнувся капот і злетіла клема з акумулятора. Відтак, після складення адміністративних матеріалів про вчинення ДТП, один з працівників поліції сів за кермо його автомобіля, а інший штовхав автомобіль. Після цього, працівники поліції повідомили йому, що у нього наявні ознаки алкогольного сп'яніння та запропонували йому «задути» у «Драгер», на що він відмовився, тому що у нього розряджалася батарея на телефоні і він поспішав забрати дітей. Їхати до лікаря-нарколога працівники поліції йому не пропонували та не роз'яснили про відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 28.09.2018 приблизно з 21 год. 00 хв. до 22 год. 00 хв. його зупинили працівники поліції та запропонували йому бути свідком відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Працівники поліції пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога, однак останній відмовився та причину такої відмови не пояснив. Також ОСОБА_3 було повідомлено, що у разі його відмови від проходження огляду на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення.

У судове засідання свідок ОСОБА_6 та інспектор УПП в. м. Києві полку № 1 (з ОПБ) батальйону № 4 роти № 7 лейтенант поліції Попович А.В. не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Враховуючи поведінку ОСОБА_3, яка свідчить про намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності свідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії БД № 319006 та серії № 319007 від 28.09.2018, які складені стосовно ОСОБА_3; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.09.2018, до якої в учасників пригоди не було зауважень; письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28.09.2018, надані ними одразу після дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 28.09.2018; диск DVD-R, на якому міститься відеозапис із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітників УПП у м. Києві та на якому у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зафіксовано факт відмови ОСОБА_3 на вимогу працівника поліції пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, суддя дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, то слід зазначити таке.

Положеннями ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 13.1 вказаних Правил водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні достовірно встановлено і учасниками ДТП не оспорюється те, що ОСОБА_3 28.09.2018 о 18 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Fiat Doblo», номерний знак НОМЕР_1, та рухаючись по пр. Перемоги, 139 в сторону м. Житомир у м. Києві, не дотримався вимог п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4

Вказане підтверджується як поясненнями ОСОБА_3, наданими ним у судовому засіданні, так і схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_4, характером та локалізацією пошкоджень, яких зазнали автомобілі внаслідок зіткнення.

Щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, то слід зазначити таке.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 на вимогу поліцейського в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовився пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і у медичному закладі у лікаря-нарколога.

Вказане підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 28.09.2018, а також поясненнями свідка ОСОБА_5, надані ним у судовому засіданні, відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП в м. Києві, який безпосередньо був досліджений у судовому засіданні.

Щодо пояснень ОСОБА_3 про те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння та працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у лікаря-нарколога, а також що його не попереджали про адміністративну відповідальність за таку відмову, то суддя не бере їх до уваги з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Разом з тим, як вбачається з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП в м. Києві, працівники поліції запропонували ОСОБА_3 поїхати на огляд до медичного закладу та пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у лікаря-нарколога, на що він відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Також на відеозаписі зафіксовано факт роз'яснення поліцейським ОСОБА_3 про складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Згідно зі ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, одне з яких є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкціях ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням положень ст. 36 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладення такого стягнення на ОСОБА_3 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_3 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вище викладене та керуючись ст. 9, 23, 33, 36, 401, 124, ч. 1 ст. 130, ст. 245, 251, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за:

- ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 к.

- ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_3 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят) грн 40 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь