ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л. С., розглянувши матеріали, направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює водієм КП «ОМЕТ», мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, водій ОСОБА_1 25.07.2018 року о 10 годині 40 хвилини, керуючи транспортним засобом Т-3м (трамвай), номерний знак б.н.4068, по вул. Академічна, 28, в місті Одесі, у порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечну швидкість для руху, в результаті чого скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки «Чері», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №121777 від 01.08.2018 року за ст. 124 КУпАП України.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Вважаю за необхідне зазначити, що у справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на розгляд справи про адміністративне правопорушення також спрямоване на забезпечення вказаного принципу.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Отже, неявку ОСОБА_1 у судове засідання суд розцінює як спосіб уникнення адміністративної відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст. 62 Конституції України).

З урахуванням поясненьОСОБА_1 та ОСОБА_2, відеозапису ДТП, розташуванням транспортних засобів на схемі місця ДТП від 25.07.2018 року, характеру пошкоджень автомобілів, отриманих внаслідок зіткнення та наявним у справі відеозаписом, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 не вбачається невідповідність вимогам п.12.1 ПДР України, тобто в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює водієм КП «ОМЕТ», мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя Л. С. Єршова