Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/204/18-п Головуючий у 1-й інст. Стратович О. В.
Категорія ч. 2 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, не працюючого,

в с т а н о в и в:

Постановою Олевського районного суду Житомирської області від 25 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком 10 (десять) діб.

Строк відбуття адміністративного стягнення ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

Згідно постанови, 21.04.2018 року, о 12 год. 00 хв. в м.АДРЕСА_1, громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вважає, що постанова суду від 25.05.2018 року не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та фактичним обставинам справи, а також винесена передчасно, в зв'язку з необ'єктивністю та неповнотою розгляду.

Зазначає, що ніякого насильства відносно своєї дружини не вчиняв, і пояснював, що в той день навпаки, дружина намагалась затіяти з ним сварку.

В судовому засіданні його дружину ОСОБА_2 ніхто не опитував, і взагалі її до суду не викликали.

Звертає увагу на те, що в стані алкогольного сп'яніння він не перебував, оскільки вже 10 (десять) років він не вживає алкоголь, бо хворіє на цукровий діабет та є інсулінозалежною особою. Також зазначає, що на стан алкогольного сп'яніння його ніхто не освідував.

Крім того, таке адміністративне стягнення як адміністративний арешт є занадто суворим, оскільки судом не враховано, що він хворий на цукровий діабет, з 22 травня 2018 року перебуває на амбулаторному лікуванні у лікаря травматолога у зв'язку з закритим переломом лівої променевої кістки, а також у нього на утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду по справі про адміністративне правопорушення, оскільки копію постанови він отримав 25.05.2018 року, але в період з 02.06.2018 року по 06.06.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Олевської ЦРЛ, тому вважає що строк звернення до суду пропущено з поважних причин.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з'явився та за день до розгляду надіслав до суду заяву про розгляд справи в режимі відеоконференції, що не передбачено положеннями КУпАП, а тому враховуючи відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання, яке не ґрунтується на законі, що регулює розгляд справ про адміністративні правопорушення, відсутності клопотань про перенесення розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.

Перевіривши матеріали адміністративного провадження відносно ОСОБА_1, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для його поновлення, оскільки ним надано докази про перебування на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Олевської ЦРЛ (а.с.23).

Висновок суду про те, що ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 стверджується зібраними по справі доказами, яким суд дав належну оцінку.

Зазначені фактичні обставини підтверджуються як поясненнями самого правопорушника - ОСОБА_1 так і письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.4,5).

Вищезазначені докази свідчать про те, що 21.04.2018 року, о 12 год. 00 хв. в м. АДРЕСА_1, громадянин ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння вчинив домашнє насильство (погрози, образи) відносно своєї дружини ОСОБА_2

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що він не вчиняв правопорушення за яке його визнано винуватим, апеляційний суд вважає безпідставними.

Що стосується правової кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, то з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може.

Диспозиція ч.2 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч.1 цієї статті.

Відповідно до постанови Олевського районного суду Житомирської області від 31 січня 2018 року ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності у відповідності до ч. 1 ст. 22 КУпАП.

За таких обставин, коли до ОСОБА_1 попередньо не було застосовано адміністративне стягнення, підстав для кваліфікації його дій за ч.2 ст. 173-2 КУпАП не має, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд першої інстанції вказані обставини залишив поза увагою та неправильно застосував положення КУпАП, а тому суд апеляційної інстанції виправляє вказане порушення та перекваліфіковує дії ОСОБА_1 на ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи, що дії ОСОБА_1 перекваліфіковано на менш серйозне правопорушення, він хворіє на тяжке захворювання і є інсулінозалежним, потребує постійного нагляду та лікування суд апеляційної інстанції вважає за можливе застосувати щодо нього менш суворіше стягнення ніж адміністративний арешт у виді громадських робіт, щодо неможливості застосування якого апелянт доказів не надав.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Олевського районного суду Житомирської області від 25 травня 2018 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт.

В решті постанову суду - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: