ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/295/18 Справа № 173/2407/18 Суддя у 1-й інстанції - Бурхан С.М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Дніпро

суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Позднякова Вячеслава Геннадійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, працюючого ДЦМКР, машиніст ЗБМ, проживаючого за адресою АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 20.09.2018 року о 01 годині 30 хвилин по вул. Островського, м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 керував мотоциклом "Мінськ" без д/н з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). На законну вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі та за допомогою приладу "Драгер", водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Поздняков В.Г. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що встановлені судом обставини не відповідають дійсності внаслідок чого ОСОБА_2 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності. Вказує на те, що суд формально підійшов до розгляду справи, та допустив ряд порушень норм матеріального та процесуального права, не допитав незалежного свідка ОСОБА_3, не дослідив докази - мотоцикл "Мінськ" на предмет технічного стану. Також вказує на те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом. Зазначає, що була порушена процедура фіксації доказів з посиланнями на норм ч.1 ст. 74 КАС України. Також вказує на те, що факт керування мопедом є недоведеним.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД 251913 від 20 вересня 2018 року, який складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; рапортом працівника поліції, де викладені фактичні обставини скоєння ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений у зв'язку з виявленими ознаками почервоніння очей, нестійка хода у гр. ОСОБА_2 , який складений в присутності двох свідків; протоколом огляду та затримання транспортного засобу; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в присутності яких, водій ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння та продуття алкотестеру "Драгер" а також те, що від останнього було чутно запах алкоголю із порожнина рота.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_2 , від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Крім того, в матеріалах справи міститься протокол огляду та затримання транспорту від 20.09.2018 року, яке здійснено у зв'язку із складанням протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого було затримано мопед "Мінськ", що підтверджує виконання співробітниками патрульної поліції ст. 266 КУпАП, щодо відсторонення від керування водія ОСОБА_2

Посилання захисника стосовно того, що ОСОБА_2 не керував зазначеним мопедом, а лише котив його поруч, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

На переконання апеляційного суду, те що ОСОБА_2 котив мопед, не виключає факт керування цим мопедом, що в даному випадку не спростовано і рапортом інспектора поліції, так і в апеляційній скарзі.

Крім того, згідно наявних в матеріалах справи власних пояснень ОСОБА_2, вбачається що останній випивши пиво "Чернигівське" у кількості 2 літрів та коли почав їхати на своєму мотоциклі "Мінськ", його зупинили працівники поліції.

Зазначений висновок, узгоджується і з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, де в п. 27 Постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Та, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Крім того, в місцевим судом було допитано у якості свідків інспектора Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_6., та свідок ОСОБА_4, які підтвердили обставини скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, та яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Посилання захисника на те, що свідок ОСОБА_3 не був допитаний у судовому засіданні є безпідставними та необґрунтованими, оскільки будь яких клопотань про допит зазначеного свідка, останнім не заявлялось під час судового розгляду в суді першої інстанції, оскільки це є правом сторони а не обов'язком суду.

А посилання сторони захисту, на те, що суд не дослідив докази - мотоцикл "Мінськ" на предмет технічного стану та була порушена процедура фіксації доказів з посиланнями на норм ч.1 ст. 74 КАС України, є безпідставними та такими, що зводяться до неправильного тлумачення норм чинного законодавства, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення, здійснюється на підставі Кодексу України про адміністративні правопорушення, та питання щодо доказів вирішується на підставі ст. 251-252 КУпАП, оскільки орган (посадова особа) в даному випадку суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Позднякова Вячеслава Геннадійовича в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун