Номер провадження: 33/785/1419/18
Номер справи місцевого суду: 504/1393/18
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі :

головуючого судді - Калараш А.А.,

за участю секретаря судового засідання - Драганової Ю.С.,

особа, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_2,

потерпілий - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області Вінської Н.В., винесену 24.05.2018 року в смт. Доброслав Одеської області,-

встановив:

24.05.2018 року постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області провадження по справі про притягнення ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 від 20.12.2017 року) до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП - закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

27.06.2018 року на постанову судді потерпілим ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти відповідне стягнення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, є незаконною та необґрунтованою, судом першої інстанції необ'єктивно та неповно досліджені докази по справі, заслухано лише покази свідка ОСОБА_4, який перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_2, як його сусід, окрім того заслухані не всі свідки, не досліджено відеоматеріали подій того дня, на яких відображено дії, підпадаючи під дрібні хуліганські дії ОСОБА_2 Також потерпілого не викликали до судового засідання, копія постанови йому не направлялась.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Закриваючи провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 081637 від 18.04.2018 року встановлено, що 29.02.2018 року близько 19-00 годині громадянин ОСОБА_2, перебуваючи в АДРЕСА_1 вчинив сварку з гр. ОСОБА_3, в ході якої виражався грубою нецензурною лайкою в бік останнього. У графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення зазначено - виражався нецензурною лайкою (а.с.2).

В поясненнях від 18.02.2018 року даних ДОП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ст. лейтенанту поліції, ОСОБА_2 надав наступні пояснення, перебуваючи в АДРЕСА_1 біля свого будинку, вчинив сварку з гр. ОСОБА_3 в ході якої випадково виразився грубою нецензурною лайкою. Свою провину визнав (а.с.4).

Відповідно до пояснень від 17.04.2018 року, даних ДОП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, ОСОБА_3 надав наступні пояснення, 29.01.2018 року приблизно 19:00 години він разом з гр. ОСОБА_5, представником аудитслужби громадянином ОСОБА_6 , разом з працівниками підрядної організації, прізвище яких він не пам'ятає, загальною кількістю п'яти чоловік, здійснювали перевірку проведених робіт з укладання асфальтної дороги по АДРЕСА_1. Громадянин ОСОБА_2 перешкоджав законній діяльності комісії, кричав, ображав та виражався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3, тобто порушував громадський порядок в громадському місці, здійснював хуліганські дії.

Вищевказаною постановою закрито провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Приймаючи рішення , суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Згідно з правовою доктриною, об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що наказується в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке причиняє суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов'язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв'язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав'язати свою волю, а точніше свавілля.

Конкретні прояви цього правопорушення надзвичайно різноманітні. Таке розмаїття законодавець визначив терміном «інші подібні дії», до яких необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів'я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» від 22.09.2005 p. № 2899-IV).

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення підтверджується відсутність обов'язкового елементу об'єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а саме - наслідків протиправних дій особи у вигляді порушення громадського порядку, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції показами свідка ОСОБА_4 конфлікт між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбувся на вулиці, а ОСОБА_2 почав питати, що вони тут роблять з асфальтовим покриттям, в результаті чого почалась між ними словесна перепалка.

Крім того, з матеріалів справи та наявного в матеріалах справи відеозапису, не підтверджено умислу ОСОБА_2, саме на порушення громадського порядку з хуліганських мотивів.

Судом першої інстанції вірно взяті до уваги порушення, допущені працівниками поліції під час складання адміністративних матеріалів, які виражаються у розбіжностях дати вчинення адміністративного правопорушення в протоколі 29.02.2018 року, та даті вчинення правопорушення вказаній у поясненнях потерпілого та свідків 29.01.2018 року, та допущено виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення , повідомленнях Комінтернівської місцевої прокуратури (а.с.2,9,11).

Також до протоколу долучені письмові пояснення свідка ОСОБА_5, який не зазначений у протоколі ані свідком правопорушення, ані понятим.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги відносно того, що судом першої інстанції не було досліджено відеоматеріали, як докази вчиненого правопорушення ОСОБА_2

Апеляційним судом досліджено відеоматеріали зафіксовані на DVD-R диску з написом «ОСОБА_2 29.01.2018 року» (а.с.10), з яких вбачається, що дійсно між особою, яка здійснювала відеозйомку, та представлялась на відео депутатом Доброславської селищної ради ОСОБА_3 та ОСОБА_2, виникла суперечка з приводу перевірки укладання асфальтованої дороги по АДРЕСА_1, в ході якої ОСОБА_3 відмовлявся відповідати на запитання ОСОБА_2, на якій підставі та чому саме обрано цей відрізок дороги для проведення аналізу, не пред'являв документів на підставі чого цей аналіз проводився, та пропонував, якщо комусь щось не подобається звертатися до поліції, чим своїми діями провокував ОСОБА_2 до вчинення сварки, в результаті чого останній виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3

Натомість, враховуючи вищевикладені обставини, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_2 будь-яких хуліганських дій щодо ОСОБА_3

Усім вищевказаним обставинам суд першої інстанції надав належної правової оцінки, що свідчить про повноту та всебічність судового розгляду справи та свідчить про об'єктивність та законність судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 252, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області Вінської Н.В., ухвалену 24.05.2018 року в смт. Доброслав Одеської області - залишити без задоволення.

Постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області Вінської Н.В., ухвалену 24.05.2018 року в смт. Доброслав Одеської області - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 08.10.2018 року.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш