Справа №461/8437/17
П О С Т А Н О В А

17 липня 2018 року суддя Галицького районного суду м.Львова Стрельбицький В.В., за участю представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про відміну витрат за зберігання транспортного засобу на складі митнці,

в с т а н о в и в :

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 07.12.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 13 190,00 гривень. Вилучений , згідно протоколу №2448/20900/17 від 10.06.2017 року, транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» модель «VITO», р.н.НОМЕР_1, вирішено повернути ОСОБА_2 Стягнено з ОСОБА_2 витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 518,97 гривень.

09.07.2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою, в якій просить відмінити витрати, нараховані за зберігання транспортного засобу на складі митнці, мотивуючи заяву тим, що він знаходиться в зоні проведення АТО та не мав можливості забрати автомобіль зі складу митниці.

Заявник в судове засідання не зявився.

Представник Львівської митниці ДФС в судовому засіданні заперечив заяву, зазначивши, що постанова суду, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адмінінстартивного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, вступила в законну силу і є обовязковою до виконання. Крім того, зазначив, що у суду відсутні повноваження на відміну оплати витрат за зберігання на складі митниці, оскільки це є обовязковий платіж.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці ДФС, дослідивши матеріали заяву, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ч.6 ст.239 МК України, витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених упунктах 1-5 частини першої та у частині пятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. При цьому відшкодування витрат на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 6 частини пятої статті 238 цього Кодексу, здійснюється з урахуванням положень частини третьої статті 243 та частини третьої статті 541 цього Кодексу. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Згідно ч.3 ст.243 МК України, якщо за рішенням суду по справі до особи, яка вчинила порушення митних правил, не буде застосовано стягнення у вигляді конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених упункті 3 статті 461 цього Кодексу, або провадження у справі про порушення митних правил буде припинено, ці товари, транспортні засоби можуть бути видані власникові або уповноваженій ним особі лише після здійснення їх митного оформлення зі сплатою відповідних митних платежів, якщо таке оформлення не було попередньо здійснено, а митні платежі не сплачувалися. При цьому у разі припинення провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення витрати органу доходів і зборів на зберігання зазначених вище товарів, транспортних засобів власником цих товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою не відшкодовуються.

Іниших випадків звільнення особи від оплати витрат на зберігання Митний кодекс України не містить.

Відповідно до п.п.2,3 розділу ІІІ Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складаї митних органів, затвердженого наказом Міністрерства фінансів України від 15.06.2012р. №731, витрати митного органу за зберігання товарів, транспортних засобів, тимчасово вилучених у справі про порушення митних правил, після набрання законної сили рішенням, винесеним у справі про порушення митних правил, відшкодовуються у разі, якщо особу визнано винною, а вилучені у справі про порушення митних правил товари та/або транспортні засоби підлягають поверненню власнику. Розрахунковий строк зберігання для обчислення витрат в такому випадку обраховується, починаючи з одинадцятого дня з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі про порушення митних правил, і закінчується датою видачі товарів та/або транспортних засобів власнику або вповноваженій ним особі. День видачі зі складу митного органу товарів, транспортних засобів власникам або вповноваженим особам до загального строку при обрахунку витрат не включається.

Відповідно до п.п.9.1, 9.2 Порядку роботи складу митниці ДФС, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 627, товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Видача зі складу Митниці товарів, транспортних засобів комерційного призначення особам, зазначеним у пункті 9.1 цього розділу, здійснюється за умови подання на ім'я керівника Митниці або особи, яка виконує його обов'язки, відповідної заяви/звернення, у якій зазначаються поштова адреса та за наявності електронна адреса і контактний телефон заявника.

До заяви/звернення долучаються документи, що засвідчують особу (повноваження особи), а також інші необхідні документи з числа визначених у пунктах 9.8 та 9.9 цього розділу.

Аналогічні положення містить ст.242 МК України, відповідно до якої, товари, що зберігаються на складах органів доходів і зборів під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам, а також особам, до яких протягом строку зберігання перейшло право власності на ці товари або право володіння ними, лише після митного оформлення зазначених товарів, відшкодування витрат органів доходів і зборів на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Отож, як випливає з вищеописаних положень Митного законодавства, витрати органу доходів і зборів на зберігання товарів не відшкодовуються лише у випадку припинення провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Відтак, враховуючи, що ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правпорушення, передбаченого ч.1 ст.483 КУпАП, підстав для звільнення його від сплати витрат на зберігання у суду немає.

Керуючись ст.304 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволененні заяви.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Стрельбицький В.В.