Справа № 738/1664/18 Головуючий у 1 інстанції Сова Т.Г.
Провадження № 33/4823/81/18
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2018 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2018 р.,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за у АДРЕСА_1, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює приватним підприємцем,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

Місцевим судом встановлено, що 20 вересня 2018 року, близько 04.10 год., по вул. Корнєва в смт. Сосниця, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження освідування на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «АлкоФор-505», а також медичного огляду в лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначив, що повертався пізно з роботи, був втомлений, але не перебував у стані алкогольного сп'яніння. Оскільки він не вживав спиртні напої, тому відмовився їхати в лікарню для проходження огляду на стан сп'яніння, а на місці зупинки йому не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння. Зазначив, що працівники поліції ввели його в оману, так як повідомили, що за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 нічого не буде. Вказав, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, хоча в матеріалах справи інша інформація. Також працівники поліції у нього не вилучали посвідчення водія і копію протоколу про адміністративне правопорушення йому не надавали.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що вночі 20 вересня 2018 року він разом зі своїми працівниками повертався з с. Спаське Сосницького району, де вони проводили зварювальні роботи. У стані алкогольного сп'яніння він не перебував, але був дуже втомлений. Його зупинили працівники поліції і пропонували їхати в лікарню, але він відмовився, оскільки не перебував в стані алкогольного сп'яніння. При цьому працівники поліції пояснили, що за відмову від проходження медичного огляду йому нічого не буде, тому він і підписав протокол про адміністративне правопорушення.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №000046, ОСОБА_1 20 вересня 2018 року близько 04 год. 10 хв. в смт. Сосниця по вул. Корнєва, керував транспортним засобом марки «ГАЗ-2752» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження освідування на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «АлкоФор-505», а також медичного огляду в лікарні відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України (а.с.4).

Згідно пояснень ОСОБА_1 у даному протоколі, останній відмовляється від огляду на стан сп'яніння, бо дуже втомлений.

За таких підстав, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, підтверджується письмовими показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно яких водій ОСОБА_1 за їх присутності, відмовився їхати до закладу охорони здоров'я для визначення стану сп'яніння (а.с.5, 6).

При цьому, на переконання апеляційного суду, дані свідки не мали жодних підстав обмовляти ОСОБА_1, їх пояснення повністю узгоджуються з матеріалами справи.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів перебування у стані алкогольного сп'яніння, не ґрунтується на закону, оскільки, як вже було зазначено вище, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність не лише за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

У даному випадку має місце саме відмова водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, тобто в його діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що вночі 20.09.2018 року він разом з ОСОБА_1, у якого працює найманим робітником більше двох років, на автомобілі останнього поверталися додому з об'єкту в с. Спаське Сосницького району, де проводили зварювальні роботи. В смт. Сосниця їх зупинили працівники поліції, які запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп'яніння. Але останній був тверезий, проте дуже втомлений, оскільки вони працювали майже до ночі. ОСОБА_1 відповів, що немає потреби їхати до лікарні, так як він не вживав спиртні напої. Тоді працівники поліції склали протокол про відмову водія від проходження огляду на стан сп'яніння, і сказали, що за це йому нічого не буде. ОСОБА_4 та ще один робітник розписалися у протоколі та поясненнях, але не читали, що там написано.

Проте, апеляційний суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_4 і вважає їх неспроможними, так як останній тривалий час працює найманим робітником у приватного підприємця ОСОБА_1 і перебуває у службовій залежності від нього, а тому прямо зацікавлений у тому, щоб останній не був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Менського районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний