Справа №583/1673/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковальова О. О.
Номер провадження 33/788/385/18 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 583/1673/18 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2018 року, якою на

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП накладено адміністративне стягнення,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

захисника - адвоката Кудіна О.М., -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, а провадження в справі закрити через допущене судом першої інстанції обмеження права на участь у судових засіданнях, відсутності в матеріалах справи достатніх доказів на підтвердження її вини, а також у зв?язку з ненаданням працівниками поліції можливості викласти в протоколі про адміністративне правопорушення свої письмові пояснення та надати докази своє невинуватості, копія акту огляду вручена не була, крім того в акті огляду зазначено про відмову від продуву - «Алкотесту Драгер 6820», тоді як допущений до використання - «Алкотест Драгер 6810».

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.07.2018 ОСОБА_3 визнана винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на неї накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, 04.05.2018 о 22-05 год. ОСОБА_3 по вул. Сумській, буд. № 221 в м. Охтирка Сумської області керувала автомобілем MITSUBISHI PAJERO, д.н.з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, нестійка хода), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора (Алкотест № 6820) та проведення такого огляду у медичному закладі відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та її захисника Кудіна О.М., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 039395 від 04.05.2018, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_3 керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (млява мова, запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР та відповідно вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об'єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами у справі, а саме:

- письмовими показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які пояснили, що 04.05.2018 близько 23-00 год. були запрошені працівниками поліції у якості свідків для підтвердження факту відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду в установленому законом порядку, а також від відмови водія отримати копії відповідних документів і розписатися в них. Так, з пояснень свідків вбачається, що саме при них працівники поліції запропонували водію - ОСОБА_3 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп?яніння спочатку на місці зупинки обож в медичному закладі, від чого остання відмовилася. Крім того, водій також відмовилася від підписів в протоколі про адміністративне правопорушення та отримати копії документів;

- актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водія ОСОБА_3 було зупинено з ознаками алкогольного сп?яніння (млява мова, запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода) та запропоновано за допомогою газоаналізатора Алкотест «Драгер» 6820 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп?яніння, однак водій відмовилася. Вказана відмова підтверджена підписами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8;

- відеозаписами з відео реєстратора патрульного поліцейського автомобіля та нагрудних відеокамер поліцейських, згідно яких в темну пору доби по вулиці рухався автомобіль MITSUBISHI PAJERO, д.н.з НОМЕР_1, працівники поліції зупинивши автомобіль виявили за кермом автомобіля водія ОСОБА_3, яка факт керування транспортним засобом не заперечувала, вказаний факт підтвердив і пасажир автомобіля - чоловік ОСОБА_3 Під час перевірки документів особи, що перебувала при зупинці на пасажирському сидінні постійно пропонувала працівникам поліції вирішити проблему, в цей час водій ОСОБА_3 вела телефонну розмову з кимось. Потім працівником поліції було оголошено про підозру, що водій та пасажир мають явні ознаки алкогольного сп?яніння, а оскільки керувати автомобілем в стані алкогольного сп'яніння заборонено законом, тому працівником поліції водієві було запропоновано пройти огляд на місці зупинки або ж в медичному закладі. Водій порадившись зі своїм чоловіком погодилася пройти огляд на місця зупинки. Для проведення огляду працівником поліції було залучено свідків та в присутності водія і свідків налаштовано було прилад Алкотест та муштук до нього, який був дістатий з запакованого герметичного пакету. Однак, водій передумала проходити огляд на місця зупинки. Тоді працівником поліції було запропоновано проїхати до медичного закладу, однак і від цього ОСОБА_3 відмовилася. За результатами вказаний дій працівником поліції було роз?яснено наслідки і складено матеріали з якими ознайомлено водія в присутності свідків та запропоновано надати свої пояснення (в тому числі письмові), поставити свої підписи і отримати копії документів, однак водій вказане робити в категоричній формі відмовилася.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї статті обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями ОСОБА_3, яка заперечила факт відмови від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп?яніння.

Так, ОСОБА_3 пояснила, що відмови не було і вона бажала пройти огляд в медичному закладі, однак працівниками поліції не було роз?яснено їй про таку можливість.

Вказані показання ОСОБА_3 не можуть бути узяті до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються як відеозаписами з відео реєстратора патрульного поліцейського автомобіля та нагрудних відеокамер поліцейських так і письмовим поясненням свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Не можна вважати обґрунтованим доводи апеляційної скарги з приводу спроби проведення огляду за допомогою приладу - Alkotest Drager 6820, який не може бути використаний, оскільки в даному випадку водія було притягнуто до відповідальності саме за відмову від проходження, а не за керування в стані алкогольного сп?яніння, прилад в даному випадку не був використаний, а тому і результатів його висновку матеріали справи не містять.

Також, не можна вважати обґрунтованими доводи апеляційної скарги з приводу порушення місцевим судом право на участь у судових засіданнях, оскільки з матеріалів справи вбачається, що розгляди справи за клопотаннями ОСОБА_3 від 07.06.2018, адвоката Кудіна О.М. від 12.06.2018, 05.07.2018, 17.07.2018 відкладалися, місцевий суд з метою забезпечення об'єктивності розгляду вказані клопотання захисту задовольняв та відкладав судові засідання, однак клопотання захисника від 30.07.2018 про відкладення судового засідання, подане у день судового розгляду, місцевим не було задоволено та розглянуто справу у відсутність захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки в справі були розписки про належне сповіщення даних осіб, окрім того участь чи не участь захисника у справах про адміністративні правопорушення є необов?язковою, натомість законом встановлено окремі вимоги щодо участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (ч.1 ст.268 КУпАП), згідно якої справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що самою ОСОБА_3 відповідного клопотання про відкладення розгляду справи та проведення його з обов?язковою її участю до суду не надходило.

Апеляційний суд, зважаючи на вказані вище обставини, погоджується з висновком судді суду першої інстанції про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_3, оскільки остання у передбачений законом спосіб була сповіщена про місце та час розгляду справи і від неї не надійшло обґрунтованого клопотання про відкладення розгляду справи, що не суперечить положенням ст.268 КУпАП.

При цьому, враховуючи процесуальну поведінку сторони захисту та численні клопотання про відкладення судових засідань, усталену судову практику ЄСПЛ щодо оцінки поведінки особи та її вплив на тривалість розгляду справи, апеляційний суд вважає, що суддею суду першої інстанції не були порушені процесуальні права та законні інтереси ОСОБА_3, в тому числі і право на доступ до суду, оскільки розгляд справи відкладався достатню кількість разів за клопотаннями захисту.

Згідно ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р., «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

В іншому своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain), ЄСПЛ зазначив, що «заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання».

Слід зауважити, що необґрунтоване зволікання з боку суду першої інстанції у розгляді даної справи могло призвести до негативних наслідків у виді безпідставного закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.7 ст.247 КУпАП через закінчення на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, що є неприпустимим, оскільки зводиться нанівець легітимна мета провадження у справі про адміністративне правопорушення (охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством тощо) та унеможливлення існування розумної пропорційності між використаними судом засобами та поставленою метою.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу захисту на те, що строки розгляду справ про адміністративне правопорушення місцевим судом чітко регламентовані ст.277 КУпАП, зокрема, встановлено 15 денний строк розгляду справи з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому суд задовольняючи клопотання сторони захисту і відкладаючи розгляд справи декілька разів, з метою її об?єктивного розгляду, на момент винесення постанови перевищив законом строки розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про не вручення копій документів не можуть бути взяті до уваги, оскільки поліцейські запропонували ОСОБА_3 в присутності свідків отримати копії документів, розписатися в них, однак водій від цього відмовилася, вказане зафіксовано на відеозаписах, а тому підстав вважати, що працівниками поліції допущено було порушення, зокрема не надано копії документів та можливість надати письмові пояснення, не має.

У зв'язку з цим, протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку з іншими доказами, дослідженими в апеляційному суді, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а її апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 липня 2018 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а її апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.