Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/751/18 Головуючий у 1-й інст. Комнацький О. В.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА
06 липня 2018 року м. Житомир
Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Воробей Д.О., адвоката ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,
в с т а н о в и в :
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.
Відповідно до постанови, 21.01.2018 о 02 год. 40 хв. ОСОБА_2 у м. Житомирі по майдану Перемоги, 2, керував автомобілем Audi A3, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння у порядку, встановленому законом, водій відмовився у присутності двох свідків.
На постанову суду ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо нього за відсутністю події та складу правопорушення.
Вказує, що постанову суду він отримав лише 26 травня 2018 року, а тому вважає, що пропустив строк на її оскарження з поважних причин і просить його поновити.
Крім цього, зазначає, що клопотання про перенесення слухання справи на іншу дату та копію медичної довідки він подав 12.02.2018 року. Судових повісток, повідомлень про перенесення дати слухання справи він не отримував.
23.02.2018 року зателефонувавши до канцелярії він дізнався про те, що слухання справи перенесено з 12.02.2018 року на 23.02.2018 року.
Вказує, що він був на лікуванні у звязку із загостренням хвороби (остеохондроз поперекового відділу хребта) та не міг пересуватись, а тому направив на електронну адресу суду повторне клопотання про перенесення слухання справи і копію довідки про хворобу.
В подальшому судових повісток він не отримував і продовжував лікування. Зі спливом трьох місяців, не отримуючи жодної кореспонденції від суду, він повторно, в телефонному режимі звернувся до канцелярії суду за інформацією про рух справи, де дізнався про винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Вважає, що кваліфікація правопорушення визначена у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції і адміністративне стягнення, застосоване постановою суду на підставі протоколу і доданих матеріалів - не відповідає вимогам законодавства, оскільки зібрані матеріали, докази у справі, суперечать обставинам справи та свідчать про відсутність складу і події даного правопорушення.
Також, зазначає, що відеозапис з нагрудних відеокамер патрульних поліцейських, надісланих Управлінням ПП в Житомирській області на запит суду, не підтверджує факт руху авто під його керуванням, залучення понятих і отримання пояснень з дотриманням процедури їх залучення, факт проведення будь-якого огляду на стан спяніння, факт відмови від проходження експертизи.
Протокол про адміністративне правопорушення, складаний щодо нього не містить його пояснень та підписів.
На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права та його права передбачені ст. 268 КУпАП, що призвело до прийняття незаконного рішення.
Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_2 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.
Разом з тим, вважаю, що суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, письмовими поясненнями ОСОБА_5, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з яких вбачається, що ОСОБА_2 вживав алкогольні напої у барі «Маріо» разом з ОСОБА_8, ОСОБА_4, після чого не здійснивши розрахунку за алкогольні напої сів за кермо та різко збільшивши швидкість поїхав з місця у звязку з чим був повідомлений наряд поліції, який розшукавши транспортний засіб та зазначених осіб запропонував водію ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а також у медичному закладі, від якого останній відмовився.
Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.
Суд апеляційної інстанції ставиться критично до пояснень ОСОБА_8, ОСОБА_4, в яких вони вказують, що ОСОБА_2 не був за кермом, а автомобілем управляв ОСОБА_4, оскільки зазначені особи є зацікавленими у розгляді справи, вживали алкогольні напої з правопорушником, при зясуванні обставин керування транспортним засобом працівниками поліції, як вбачається з відеозапису про зазначені обставини ( керування ОСОБА_4І.) не вказували, крім того їх пояснення спростовуються детальними та послідовними поясненнями свідка ОСОБА_5
Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування постанови суду з підстав істотного порушення прав ОСОБА_2 при розгляді справи у його відсутність.
Як засвідчують матеріали справи, судом двічі відкладався розгляд справи та неодноразово вживались заходи для виклику ОСОБА_2, направлялись рекомендовані повідомлення, одне з яких було йому вручене про необхідність явки до суду 12.02.18 року, однак справа судом відкладалась за його клопотаннями, а одне повідомлення повернулося до суду з відміткою про невручення.
Також, з матеріалів справи слідує, що суд першої інстанції, у звязку з клопотанням ОСОБА_2 відклав розгляд справи на 23.02.18 р. 09:10, про, що як засвідчують заяви надіслані на адресу суду ОСОБА_2 знав, однак повторне клопотання про перенесення розгляду справи з 23.02.18 р. на іншу дату ОСОБА_2 надіслав з запізненням - 23.02.2018 року о 09:24. (а.с. 29-30).
За таких обставин, суд не отримавши своєчасно клопотань про відкладення розгляду був вправі проводити розгляд справи у відсутність правопорушника .
При цьому, ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений про розгляд справи Житомирським районним судом, однак знаючи, що відносно нього здійснюється провадження зацікавленості у розгляді справи судом не виявив, а судом неодноразово вживались заходи для його виклику.
Зазначені обставини на думку апеляційного суду вказують про свідоме зловживання ОСОБА_2 своїми правами та ігноруванням викликів до суду з метою уникнення відповідальності шляхом затягування розгляду справи та спливу строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.
В той же час, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2, в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених статтею 268 КУпАП чим відновлено його право на участь в судовому розгляді.
Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.
Стягнення ОСОБА_2 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.
За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
п о с т а н о в и в:
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 23 лютого 2018 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_9