АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1567/18 Справа № 712/8886/18 Головуючий по 1 інстанції Чечот А. А.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючого: АДРЕСА_1, іпн. - НОМЕР_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 352, 40 грн.

З постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_3 29.07.2018 о 17 год. 45 хв. в м. Черкаси, по вул. Героїв Майдану, керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції від 24.10.2018, як незаконної, такої, що не ґрунтується на законі та фактичних обставинах справи та просить закрити провадження щодо нього.

Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 268 КУпАП та здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності, чим порушено його право на захист, безпосередню участь в розгляді справи та дачу пояснень суду по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, вказує, що прилад Драгер, за допомогою якого визначався стан його алкогольного сп'яніння, є не сертифікованим.

Крім того, ОСОБА_3 подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, з огляду на поважність причин його пропуску, оскільки в судовому засіданні він участі не приймав, а про зміст винесеного по справі рішення дізнався 21.11.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.

Як передбачено ст. 289 КУпАП, в разі пропуску десятиденного строку на апеляційне оскарження з поважних причин, цей строк за заявою може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 участі не приймав, а про зміст винесеного в справі рішення дізнався лише 22.11.2018, після отримання копії оскаржуваного судового рішення його захисником - адвокатом ОСОБА_4

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 не пропущено, а тому підстав для задоволення заяви про його поновлення, не вбачаю.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5, який змінив апеляційні вимоги, та просив постанову суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшають і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3, викладену в його апеляційній скарзі, та позицію захисника ОСОБА_4, висловлену під час апеляційного розгляду, про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 146185 від 29.07.2018, ОСОБА_3 29.07.2018 о 17 год. 45 хв. в м. Черкаси, по вул. Героїв Майдану, керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до акту огляду на стан сп'яніння, і даних тесту № 199, проведеного відносно ОСОБА_3 - результат позитивний 2,33 ‰.

З показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що вони були свідками того, як водій ОСОБА_3 в їх присутності погодився пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого був 2,33 ‰.

Крім того, апеляційним судом досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції. Водію було запропоновано пройти освідування на приладі «Драгер», на що останній погодився. Під час проходження освідування на місці зупинки також були присутні свідки, письмові покази яких містяться в матеріалах справи.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а його позиція викладена в апеляційній скарзі, розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

З приводу посилань ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та захисника ОСОБА_4 в судовому засіданні на порушення права на захист та розгляд адміністративної справи за відсутності ОСОБА_3, то вони є безпідставними, не слугують підставами для скасування оскаржуваної постанови.

При цьому, враховується, що судом першої інстанції, як це вбачається з матеріалів адміністративної справи, неодноразово призначалися судові засідання по факту складання щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення, повідомлення про які направлялись по місцю проживання останнього. Фактично, розгляд справи 24.10.2018 відбувся за відсутності ОСОБА_3, оскільки останній неодноразово викликався в судові засідання, а до суду поверталися конверти у зв'язку з закінчення встановленого строку зберігання.

З метою поновлення ОСОБА_3 в його правах, судом апеляційної інстанції також вживались заходи до безпосередньої участі в розгляді справи останнього, на виконання вимог ст. 294 КУпАП, з наданням можливості надати пояснення по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертаю увагу, що судом апеляційної інстанції фактично поновлено в правах ОСОБА_3 шляхом проведення апеляційного розгляду за участю його захисника - адвоката ОСОБА_4.

Також, апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 № 1408/27853, та вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, посилання апелянта на те, що огляд на стан сп'яніння проводився не сертифікованим приладом є безпідставним, оскільки ОСОБА_3, відповідно до п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» мав право у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, однак цього зроблено не було. Також, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 у відповідності до п.5 розділу ІІ вище згаданої інструкції, вимагав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Про вказаний факт зазначено лише в своїй апеляційній скарзі.

Крім того, в матеріалах справи міститься копії: сервісної гарантійної книжки; свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/8053, яке чине до 25.10.2018; сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу приладу «Драгер».

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на наведене, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з закриттям провадження, в тому числі з мотивів наведених в апеляційній скарзі, не вбачається.

п о с т а н о в и в :

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба