Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/2309/18 Головуючий у 1-й інст. Покатілов О. Б.
Категорія ч.1 ст. 173-2 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА
11 липня 2018 року м.Житомир
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 18 травня 2018 року щодо
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, гр-на України, не працюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2,
в с т а н о в и в:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.03.2018 р., ОСОБА_2 11 березня 2018 р. о 11 год. 45 хв. за місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_4, в ході чого ображав її словами брутальної лайки.
Постановою Корольовського районного суду Житомирської області від 18травня 2018 року провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 173-2 ч.1 КпАП України закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу вказаного правопорушення.
На прийняте судом рішення потерпіла ОСОБА_2 подала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, в яких просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, а постанову суду скасувати та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАПП. Посилається на те, що вчасно не могла потати апеляційну скаргу оскільки вона звернулася до центру безоплатної вторинної правової допомоги про надання правової допомоги, де її заява розглядалася 10 днів, а потім захворіли діти. Вказує, що є потерпілою по вказаній справі, оскільки її чоловік ОСОБА_2 постійно чинить психологічне, фізичне та економічне насилля відносно неї на очах наших маленьких дітей, вона вимушена була піти з квартири та переховуватись у знайомих. Вказане підтверджується неодноразовими зверненнями до поліції.11 березня 2018 року ОСОБА_2 в черговий раз здійснював насилля над нею в присутності малолітніх дітей. Про те, що складено протокол на чоловіка вона знала, однак про час та дату розгляду справи повідомлена не була, а тому суд позбавив її можливості надати пояснення, як потерпілої в судовому засіданні та заявляти клопотання щодо виклику свідків. Суд першої інстанції підійшов формально до вирішення справи по суті та посилається на покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, однак те, що вони нічого не чули ще не означає, що насильства не було. Також суд не надав їй можливості викликати інших свідків, які підтвердять, що ОСОБА_2 не тільки в той день, а й на протязі тривалого часу чинив насилля в сім'ї. Відповідно до відповіді Житомирської місцевої прокуратури від 07.06.2018 року відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України внесені до ЄРДР. Все це свідчить про те, що її чоловік на протязі тривалого часу насильство в сім'ї та спричинив мені тілесні ушкодження.
Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_4 та її представника, які підтримали заяву про поновлення строку та свою апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які заперечили проти апеляційної скарги ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, в межах апеляційної скарги, вважаю, що заява про поновлення строку підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З пояснень учасників судового розгляду, матеріалів провадження та матеріалів, доданих до апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_8 хоча і була присутня при розгляді даної справи в суді першої інстанції, копію постанови отримала 29.05.2018 року , тобто після спливу строку на оскарження та 30.05.2018 року звернулася за наданням правової допомоги до Житомирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, і тільки і тільки в червні 2018 року таку допомогу їй було надано, складно апеляційну скаргу, з якою вона звернулася до суду апеляційної інстанції. Таким чином, апеляційний суд вважає, що причину пропуску ОСОБА_8 строку на оскарження постанови є поважними та вважає за необхідне поновити строки. У відповідності до положень ст. 289, 294 КУпАП.
Що стосується доводів апеляційної скарги, то вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду.
Так відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП орган, що розглядає справу встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення дослідивши всебічно, повно та обєктивно усі обставини справи у їх сукупності.
Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУаАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.
Приймаючи рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 складу даного правопорушення, суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з постанови суду, ОСОБА_2 в ході розгляду справи в суді вину не визнав повністю та пояснив, що між ним та його дружиною постійно виникають конфлікти на побутовому грунті. Ініціаторами конфліктів є його дружина, вона постійно провокує його на конфлікти. У день та час, казаний у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме 11 березня 2018 року 0 11 год. 45 хв. між ним та дружиною знову був конфлікт, однак він словами нецензурної лайки не висловлювався.
За показами свідка ОСОБА_6Г.(прож. ІНФОРМАЦІЯ_4) він скандалів у сім»ї ОСОБА_2 не чув, а відносно конфлікту 11.03.2018 р. йому нічого не відомо.
За показами свідка ОСОБА_7 ( прож. ІНФОРМАЦІЯ_5) щодо конфлікту 11.03.2018 р. між подружжям ОСОБА_2 йому нічого не відомо.
За письмових пояснененнями, наявними в матеріалах справи написаними дільничим інспектором поліції ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_10 ображав ОСОБА_4 словаим брутальної оайки, ОСОБА_2 особисто зазначив, що не згоден з такими поясненнями, тому вважати їх такими, що надані самим ОСОБА_2 , не вбачається підстав. (а.с.7)
Таким чином в матеріалах справи крім заяви ОСОБА_8 та скдаденого з її слів протоколу про адміністативне правопорушення, відсутні докази про те, що ОСОБА_2 11 березня 2018 р. о 11 год. 45 хв. за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_4, в ході чого ображав її словами брутальної лайки.
З огляду на викладене, суд першої істанції правильно прийщов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 вказаного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.173-1 КУпАП та закрив провадження.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що відомості про вчинення ОСОБА_2 щодо неї кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України внесені до ЄРДР, не доводить того що 11 березня 2018 р. о 11 год. 45 хв. за місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_4, в ході чого ображав її словами брутальної лайки, оскільки це вже інший склад правопорушення, передбаченого кримінальним законом.
Твердження апелянта про те, що суд не дав їй змогу викликати в судове засідання свідків на підтвердження того, що її чоловік тривалий час чинить проти неї насильство є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено у звязку з подією, яка відбулася 11.03.2018 року, тому інші подїі, в тому числі і на протязі 2016-2017 років, на які посилається апелянт, в даному випадку не мають відношення до подій, зазначених в протоколі..
Підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 та скасування постанови суду, з мотивів наведених в ній, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
п о с т а н о в и в:
Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 18 травня 2018 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 18 травня 2018 року щодо ОСОБА_2, без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: