Провадження № 33/792/329/18
Справа № 676/2034/18 Головуючий в 1-й інстанції Савчук Р. І.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Пелюх О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника Пілінського С.І. на постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 червня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 червня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 20 400 грн., що становить одна тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він повторно, протягом року з дня вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 26 березня 2018 року в 19 год. 35 хв. по вул. М. Гордійчука, 5-А в м. Кам'янці-Подільському, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, керував автомобілем "ІЖ - 2715", номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода) відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, на місці зупинки та в медичному закладі в присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник Пілінський С.І. в інтересах ОСОБА_3, просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, суд не дослідив всіх доказів в провадженні, прийшов до хибного висновку з приводу вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вказує, що суд не мав достатніх підстав визнавати ОСОБА_3 винним на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, долучених до матеріалів справи відеофайлів. Вважає, що суд першої інстанції повинен був визнати неналежними та недопустимими доказами: протокол про адміністративне правопорушення, так як у ньому відсутні підписи свідків та невірно вказані адреси їх проживання; надані вибіркові відео-кадри файлів, а не весь запис події, пояснення свідка ОСОБА_4, в яких не вказано прізвище особи, що керувала транспортним засобом. Суду слід було критично оцінити показання працівників поліції. Суд не врахував, що всі сумніви мають тлумачитись на користь особи, чого судом не було вчинено.

ОСОБА_3 та його захисник Пілінський С.І., який, будучи належним чином повідомлені про судовий розгляд, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися. На адресу апеляційного суду надійшла заява захисника Пілінського С.І. про розгляд справи у його відсутність із зазначенням того, що він підтримує вимоги поданої ним апеляційної скарги, від ОСОБА_3 відповідних заяв не надходило. За таких обставині апеляційний суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутність на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанову суду слід залишити без зміни з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд дав вірну оцінку.

26 березня 2018 року о 20 год. 15 хв. інспектор СРПП молодший лейтенант поліції ОСОБА_5 склав відносно ОСОБА_3 протокол (серії БР № 055785) про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 26 березня 2018 року о 19 год. 35 хв. в м. Кам'янеці-Подільському по вул. М. Гордійчука, 5а, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «ІЖ-2715», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки з використанням приладу «Alcotest Drager 6810» чи в найближчому закладі МОЗ відмовився в категоричній формі в присутності двох свідків, повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, та кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Обгрунтованих підстав для визнання складеного протоколу недопустимим доказом апелянтом не наведено, не встановлено таких і під час апеляційного розгляду. Ті обставини, що протокол про адміністративне правопорушення не підписаний свідками, зазначеними в ньому, не дає підстав для визнання його недопустимим доказом, зважаючи, що допитані в суді свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підтверджували обставини правопорушення, інкриміновані ОСОБА_3

Суд першої інстанції перевіряв твердження ОСОБА_3 про те, що той автомобілем в день події не керував, а керував його товариш ОСОБА_7, дійшов висновку, що такі твердження ОСОБА_3 не відповідають обставинам справи, з чим погоджується апеляційний суд.

Невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненому в суді першої інстанції, спростовується наявними в матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції дослідив та дав їм вірну оцінку, з чим погоджується і апеляційний суд.

Свідок ОСОБА_6, в суді першої інстанції пояснював, що 26.03.2018 року, перебуваючи на своєму робочому місці (охоронець КП «Міськтепловоденергія»), бачив, як на територію котельні заїхав автомобіль «ІЖ-2715» і за ним одразу на відстані близько 20 м заїхав службовий автомобіль поліції. Зі сторони водійського сидіння вийшов ОСОБА_3 Згодом приїхав ще один службовий автомобіль поліції і один з поліцейських попросив його бути свідком проходження водієм ОСОБА_3 огляду на стан сп'яніння, на що свідок погодився. Крім нього свідком був ще ОСОБА_4 Тоді поліцейські в їх присутності запропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, однак той відмовився. А на пропозицію поліцейського пройти огляд в лікарні, ОСОБА_3 спочатку погодився, проте згодом також відмовився. Після чого надав відповідні пояснення поліцейським. Протокол про адміністративне правопорушення не підписував.

Поясненнями свідка ОСОБА_4 в суді підтверджується, що 26.03.2018 року ввечері той був свідком, що ОСОБА_3, від якого було чути запах алкоголю, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки і в лікарні. Йому, як працівнику котельні, було відомо, що на автомобілі «ІЖ-2715» їздить ОСОБА_3, однак чи керував він автомобілем в той вечір не бачив. Того вечора свідок телефонував до ОСОБА_3, щоб той здійснив ремонтні роботи в котельні.

Поліцейські Кам'янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в суді першої інстанції пояснювали, що в вечірню пору доби 26.03.2018 року, здійснювали патрулювання міста, надійшло повідомлення від працівників державної служби охорони про те, що автомобіль «ІЖ-2715» проїхав на червоний сигнал світлофора і повернув до котельні по вул. М. Гордійчука. Прибувши на місце події за 10-15 хв., де знаходились працівники управління поліції охорони, водій ОСОБА_3 та інші особи, помітили у водія ознаки алкогольного сп'яніння - запах алкоголю, нечітка мова, почервоніння обличчя, агресивна поведінка. Тому ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров'я. Однак водій в присутності двох свідків відмовився проходити огляд, пояснюючи, що не керував автомобілем. Після чого на місці зупинки було складено протокол про адміністративне правопорушення та відібрано в свідків відповідні пояснення. Працівники Управління патрульної охорони підтвердили, що саме ОСОБА_3 перебував за кермом автомобіля.

Свідок ОСОБА_10 - працівник управління поліції охорони, в суді першої інстанції підтверджував факт, що 26.03.2018 року близько 19 год., рухаючись на службовому автомобілі по вул. Нігинське шосе, побачив, що на перехресті з вул. Дружби Народів автомобіль «ІЖ-2715» здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора. З метою припинити правопорушення, ввімкнули гучномовець та поїхали за автомобілем порушника. Водій автомобіля ніяк не реагував на гучномовець і зупинився лише, коли заїхав на територію котельні. Свідок вказував, що ОСОБА_3 вийшов саме зі сторони водійського сидіння, оскільки увесь період часу аж до зупинки вони їхали за вказаним автомобілем. Від водія було чути сильний запах алкоголю, хитка хода, тому було викликано патрульних поліцейських. По приїзду, поліцейський ОСОБА_8 в присутності двох свідків запропонував ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки або в лікарні, на що той відмовився.

Факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки чи в медичному закладі підтверджується даними відеозаписів з місця події. Згідно цих записів видно, що ОСОБА_3 на пропозицію поліцейського ОСОБА_8 в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовився проходити огляд на стан сп'яніння на місці зупинки, погодившись пройти огляд в закладі охорони здоров'я; на наступному відеозаписі зафіксовано відмову ОСОБА_3 і від проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, а тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, та вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд також зауважує, що згідно долучених записів з місця події видно, що ОСОБА_3 давав суперечливі пояснення з приводу правопорушення, та заперечував, що в них взагалі не було автомобіля, при цьому на місці події взагалі не виказував будь-яких тверджень, що автомобілем керував саме ОСОБА_7, а не він. З врахуванням записів, показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_10 (які вказували, що з-за керма автомобіля вийшов саме ОСОБА_3М.) апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що до зупинки автомобіля за його кермом перебував саме ОСОБА_3

Ті обставини, що в долучених до справи поясненнях свідка ОСОБА_4 не було зазначено про прізвище водія, не дають підстав для інакшого висновку, ніж зроблений судом. Апеляційний суд звертає увагу, що суд безпосередньо досліджує докази, та ОСОБА_4 був безпосередньо допитаний судом. Той факт, що він особисто не бачив, хто був за кермом, не спростовує висновків суду, зважаючи, що такий факт підтверджували свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_10, підстав сумніватись в яких апелянтом не наведено.

Ті обставини, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на місці, і в медичному закладі, апелянт визнає і в поданій апеляційній скарзі.

Твердження захисника, що на місці зупинки не міг складатись протокол в зв'язку з тим, що поліцейським не було відомо прізвище водія, не можуть враховуватись апеляційним судом, позаяк посилання на прізвище правопорушника є в поясненнях свідка ОСОБА_6 (а.с. 3), які, як встановлено в суді першої інстанції, відбирались саме на місці події.

Твердження ОСОБА_3 про те, що він не керував автомобілем «ІЖ-2715» і був лише пасажиром у вказаному автомобілі, спростовується поясненнями працівника ДСО ОСОБА_10, який чітко стверджував, що переслідуючи автомобіль «ІЖ-2715» від вул. Нігинське шосе до котельні вул. М. Гордійчука, бачив, що саме ОСОБА_3 вийшов з водійського сидіння. Крім того, свідок ОСОБА_6, який в той час перебував на території котельні, підтверджував те, що спочатку на територію котельні заїхав автомобіль «ІЖ-2715», за яким одразу на відстані близько 20 м заїхав службовий автомобіль поліції, а зі сторони водійського сидіння вийшов ОСОБА_3

Відповідно до п.п. 2 ч. 1 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 поліцейський зазначив наявність ознак алкогольного сп`яніння, передбачені п. 3 ч. 1 вищевказаної Інструкції, а саме: різкий запах з порожнини рота, невиразна мова, нестійка хода.

При розгляді справи щодо ОСОБА_3 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

ОСОБА_3 впродовж року притягувався до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в сумі 10200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, врахував всі обставини справи, особу ОСОБА_3 та обґрунтовано обрав стягнення в виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування постанови та закриття провадження, про що вказує захисник в апеляційній скарзі, відсутні. Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що саме стягнення в виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки буде достатнім для виховання порушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 червня 2018 року стосовно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Пілінського С.І. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар