П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.09.2018 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., за участю представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

01.07.2018 року о 07 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 по вул. Собранецькій, 122 в м. Ужгороді керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп»яніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник правопорушника в судовому засіданні просила суд закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв"язку з тим, що останній діяв у стані крайньої необхідності, оскільки їхав за ліками для хворої матері. Пояснила, що за словами ОСОБА_1 він вживав алкогольні напої напередодні, а саме випив два пива.

Заслухавши пояснення представника правопорушника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина правопорушника стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 048146 від 01.07.2018 року,висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.07.2018 року № 167, письмовими пояснення ОСОБА_1, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, наявними в матеріалах справи, дослідженим в судовому засіданні відеозаписом події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення

Суд також бере до уваги постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ВР № 259581 від 01.07.2018 року згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

Відповідно до ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Однак, посилання представника правопорушника, що при вчиненні правопорушення ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності є необґрунтованими, оскільки повідомлені представником правопорушника обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом за потреби придбання медичних препаратів не становлять дій у стані крайньої необхідності, так, як останній не був позбавлений можливості запросити іншого водія чи скористатися послугами таксі чи відвідати аптеки, що розташовані поряд, в т.ч. цілодобові. Крім того, при перегляді під час судового засідання DVD-диску, що долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення в якості доказу, вбачається , що правопорушник протягом всієї відеофіксації його працівниками поліції жодного разу не повідомив про необхідність купівлі хворій матері ліків. Тому суд критично відноситься до повідомлення представника правопорушника, що останній діяв у стані крайньої необхідності, оскільки їхав за ліками для хворої матері, а також, що ОСОБА_1 він вживав алкогольні напої напередодні, а саме випив два пива.

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд у відповідності до положень статей 251 та 252 КУпАП, вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в судовому засіданні сукупністю зібраних та наданих УПП в Закарпатській області ДПП доказів підтверджується факт того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров'ю, а також життю та здоров»ю самого правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 23, 130 ч.1, 251, 252, 283-285, 287-294 КУпАП, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі сплатою судового збору в розмірі 352,40 грн. на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Постанову може бути оскаржено на протязі десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова підлягає виконанню на протязі трьох місяців з моменту її винесення.

Суддя: О.А. Придачук