Справа № 626/1270/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2018 суддя Зачепилівського районного суду Харківської області Яценко Є.І., при секретарі Гагаріній С.А., за участю прокурора Дальока М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.. Зачепилівка Харківської області адміністративні матеріали, що надійшли від Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, судді у відставці,

за ч.1ст. 172-6 , ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 239 від 11.05.2018, згідно якого ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 03.10.2016 у звязку з поданням заяви про відставку відповідно до постанови ВРУ «Про звільнення суддів» № 1600-VIII від 22.09.2016 звільнена з посади судді Красноградського районного суду Харківської області, будучи згідно з підпунктом «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», 07.10.2016 без поважних причин, несвоєчасно подала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції електронну декларацію субєкта декларування, який припиняє діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 260 від 12.06.2018, згідно якого ОСОБА_1 звинувачується в тому, що в період з 18.03.1999 по 03.10.2016 обіймала посаду судді Красноградського районного суду Харківської області, будучи згідно з підпунктом «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, з власної необережності, в порушення вимог ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно, а саме 29.05.2018 оприлюднила на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 надала суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з наступних підстав. Декларацію після звільнення з посади судді нею було подано після отримання в канцелярії Красноградського районного суду Харківської області довідки про доходи за звітній період, яку видано ТУДСА в Харківській області, без якої неможливо заповнити електронну декларацію. Після цього нею невідкладно в приміщенні суду заповнено та подано електронну декларацію. При цьому жодного умислу на вчинення корупційного діяння у неї не було.

Прокурор Дальока М.С. в судовому засіданні підтримав позицію, викладену в протоколах про адміністративні правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала і просила суд закрити справу про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень з підстав, наданих в її письмовому клопотанні.

Суд, вислухавши прокурора Дальока М.С., Болотову Л.І., дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 обіймала посаду судді Красноградського районного суду Харківської області з 18.03.1999 по 03.10.2016, тому згідно з п. «ґ» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

В силу абзацу першого ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно абзацу другого ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щоб вважати, що відповідні дії мали ознаки відповідного адміністративного правопорушення, необхідно виходити, крім того, із вимог ст. 9 КУпАП.

Згідно з вказаною нормою, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов'язково має встановлюватись умисний характер вчиненого. З об'єктивної сторони дане правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов»язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення вищевказаних адміністративних правовопорушень, крім того, електронна декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, була подана після отримання довідки про доходи, без якої це зробити неможливо.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення вимог фінансового контролю та корупційного інтересу на вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачається несвоєчасне подання електронних декларацій особи яка припиняє (припинила) діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, але з причин, що не залежали від її волі, суд приходить до висновку про відсутність в діях останньої субєктивної сторони, а відповідно і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутня субєктивна сторона, а відповідно і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає обов'язковому закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245,247,251,252,268,283,284,294 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-6, ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі через Зачепилівський районний суд Харківської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Є.І. Яценко