Справа № 487/3647/18
Провадження № 3/487/1108/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Біцюка А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДФС у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: м. Миколаїв, вул. Вазова, буд. 19-а, працює на посаді директора ТОВ «ПРОСТІР», ІПН НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.05.2018 року, що складений головним державним ревізором-інспектором відділу перевірок платників інших галузей економіки управління аудиту ОСОБА_2, при проведенні перевірки ТОВ «ПРОСТІР», (), податкова адреса: 54004, м. Миколаїв, вул. Скороходова, буд. 49/1, було встановлено, що громадянка ОСОБА_1, директор ТОВ «ПРОСТІР» () вчинила правопорушення, що передбачено ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ведення податкового обліку з порушення встановленого порядку: занижено податок на додану вартість на суму 270359 грн., в тому числі по періодах: квітень 2015 року у сумі 69667 грн., травень 2015 року у сумі 20000 грн., вересень 2015 року у сумі 21100 грн., квітень 2017 року у сумі 70000 грн., грудень 2017 року у сумі 89592 грн., чим порушено п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1 п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI із змінами та доповненнями.

Вказані порушення оформлено актом перевірки від 25.05.2018 року.

Направлений на розгляд суду протокол з доданими матеріалами не може бути розглянутий судом та підлягає поверненню виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 251 КУпАП встановлено, що Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція статті 163-1 КУпАП передбачає самостійні конкретні дії, які утворюють обєктивну сторону такого правопорушення як порушення порядку ведення податкового обліку, надання аудиторських висновків.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 25.05.2018 року №242 вбачається, що директор ТОВ «ПРОСТІР» обвинувачується у веденні податкового обліку з порушенням встановленого порядку: занижено податок на додану вартість на суму 270359 грн., в тому числі по періодах: квітень 2015 року у сумі 69667 грн., травень 2015 року у сумі 20000 грн., вересень 2015 року у сумі 21100 грн., квітень 2017 року у сумі 70000 грн., грудень 2017 року у сумі 89592 грн., чим порушено п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1 п.200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI із змінами та доповненнями.

В якості доказу вчиненого правопорушення додано Акт документальної позапланової виїзної перевірки, а інші докази визначені законом, які безумовно підтверджують порушення ведення податкового обліку, суду не надано.

Відповідно до ст. 86.3 Податкового кодексу Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п'яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

Статтями 86.7, 86.8 Податкового кодексу встановлено, що Рішення про визначення грошових зобов'язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення. 86.8. Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Статтями 56.1, 56.2 Податкового кодексу встановлено, що 56.1. Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. 56.2. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно статті 56.17. Податкового кодексу, процедура адміністративного оскарження закінчується, в тому числі: 56.17.1. днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; 56.17.2. днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; 56.17.3. днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; 56.17.5. днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов'язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків.

Пунктом 56.18. Податкового кодексу передбачено, що При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Тобто, належним доказом порушення порядку ведення податкового обліку керівником підприємства у разі заперечень на акт є податкове повідомлення-рішення винесене керівником контролюючого органу (його заступником) в порядку ст.86.8 Податкового кодексу, в якому міститься узгоджена сума грошового зобовязання.

До справи вказаний документ не долучено, відсутні докази, що сума порушень, яка зазначена в Акті, є узгодженою сумою грошового зобовязання платника податків.

Тобто в справі відсутні допустимі докази порушень, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини унеможливлюють визначитися з усіма обставинами, які підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, що мають значення для правильного її вирішення на підставі належних доказів, а тому вважаю за необхідне адміністративну справу повернути до Головного управління ДФС у Миколаївській області, для належного дооформлення - долучення доказів наявності узгодженого податкового зобовязання щодо порушень зазначених в протоколі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 245, 256 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути до Головного управління ДФС у Миколаївській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Біцюк