АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/1486/18 Справа № 703/3403/18 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Пасацька Л. А. Доповідач в апеляційній інстанції Торопенко М. В.
ПОСТАНОВА

"21" грудня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Торопенко М. В. , за участю правопорушника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 жовтня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працює ТОВ «Епіцентр» (м. Черкаси), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а :

09.09.2018 року о 03 год. 00 хв. в м. Сміла, по вул. Перемоги, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився огляд на стан алкогольного сп'яніння, із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків, результат якого показав 0,83% алкоголю, чим порушив вимоги п.2.9 А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.10.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з постановою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 жовтня 2018 року, ОСОБА_3 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а справу закрити на підставі ст.. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, посилаючись на те, що визнаючи свою вину у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, автомобіль для нього не лише засіб для пересування, а й для забезпечення благополуччя та матеріального достатку сімї, він є основним годувальником сімї, на утриманні має батьків, які є пенсіонерами, а тому позбавлення права керування транспортним засобом поставить у його у ситуацію, коли він змушений буде звільнитися з офіційного місця роботи.

Вказує, що враховуючи те, що він у вчиненому щиро розкаюється, визнає свою вину, своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу поставить його сім'ю у скрутне матеріальне становище, дане правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, а тому правопорушення є малозначним.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу, та просили її задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_3, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах та правопорушником не оспорюється.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, як то передбачено ст. 33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Твердження апелянта про те, що інкриміноване йому правопорушення є малозначним, в зв'язку з тим, що він у вчиненому щиро розкаюється, визнає свою вину, своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, стягнення у виді штрафу поставить його сім'ю у скрутне матеріальне становище, дане правопорушення не становить великої суспільної шкідливості, не завдало збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам, є необґрунтованими. Оскільки, відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таким чином, покарання, призначене ОСОБА_3, у вигляді у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік відповідає вимогам ст. 33 КУпАП

Крім того, посилання ОСОБА_3 на ст. 22 КУпАП є помилковим, оскільки поняття малозначності правопорушення відсутнє в коментованому Кодексі, а так само і конкретний перелік складів правопорушень, при вчиненні яких орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу про адміністративне правопорушення, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Доцільно припустити, що до випадків, коли може бути застосована стаття 22 цього Кодексу, належать склади правопорушень, санкції за вчинення яких передбачають накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження. У випадку застосування ст. 22 КУпАП попередження замінюється усним зауваженням.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 жовтня 2018 року, відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: М. В. Торопенко