Справа № 464/5334/18 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 33/811/525/18 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 06 грудня 2018 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та обрано стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь Державної судової адміністрації України.

Згідно постанови ОСОБА_1 13 вересня 2018 року о 22.30 год. по пр. Ч.Калини, 109 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук) чим порушив п.2.5 ПДР України. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що вказана постанова винесена не обєктивно та однобічно, при неповному досліджені всіх обставин по справі, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що ОСОБА_1 з підстав недовіри показу прибору «Драгер» з початку відмовився від його проходження та сам одразу запропонував працівникам поліції пройти тест на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, при цьому працівники поліції ніяк не відреагували на пропозицію ОСОБА_1 щодо проходження тесту на стан алкогольного спяніння в медичному закладі. Більше того, самі ж працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти тест на алкогольне спяніння в закладах охорони здоровя та не виписували жодного направлення, а почали одразу складати протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 061496 від 13 вересня 2018 року. Після вручення складено протоколу ОСОБА_1 звертався щонайменше 4-5 закладів охорони здоровя, щоб самостійно пройти тест на стан алкогольного спяніння, але в кожному закладі йому відмовляли, мотивуючи тим, що є певна процедура і що їм необхідне направлення, а також присутність поліцейських та на підставі зазначеного відмовляли йому у проходженні тесту на стан алкогольного спяніння.

Вивчивши матеріали справи №464/5334/18, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які просили задоволити дану апеляційну скаргу та скасувати вищенаведену постанову, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В суді апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, вказав, що його зупинили працівники поліції, які не представились, сказали пройти в райвідділ, взяли двох свідків, почали складати протокол, проте він сказав, що приладу «Драгер» не довіряє, хотів, щоб його освідували в медичному закладі.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 вказав, що постанова є необєктивною, так які відеозапис працівниками поліції не проводився, а ОСОБА_1 вказував, що приладу «Драгер» не довіряє і мав бажання пройти освідування в медичному закладі; сам ОСОБА_1 пройти освідування в медичному закладі не зміг, так як йому відмовили.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Проте, суд першої інстанції вказаних вимог закону в повному обсязі не виконав.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено в апеляційному суді, судом першої інстанції не встановлено фактичних обставин справи, зокрема згідно з мотивувальної частини постанови Сихівського районного суду м.Львова від 06 грудня 2018 року, ОСОБА_1 13 вересня 2018 року о 22.30 год. по пр. Ч.Калини, 109 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук) чим порушив п.2.5 ПДР України. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, суд першої інстанції визнаючи винним за ч.2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не встановив фактичних обставин скоєного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що ОСОБА_1, повторно, протягом року, 13 вересня 2018 року о 22.30 год. по пр. Ч.Калини, 109 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук) чим порушив п.2.5 ПДР України. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

При цьому такий висновок суду підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 061496 від 20.06.2018 (а.с.1), наявними в матеріалах справи рапортом (а.с.4), письмовими поясненнями свідків (а.с.2-3), довідкою НАІС ДАІ та іншими доказами по справі.

Водночас слід зазначити, що дане адміністративне правопорушення відбулось 06 грудня 2018 року, а відтак на момент апеляційного розгляду закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що постанову Сихівського районного суду м.Львова від 06 грудня 2018 року слід скасувати, та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 задоволити частково

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 06 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук