Справа № 168/322/18
Провадження № 3/168/92/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області, головуючий суддя Назарук О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Старовижівського ВП Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, несудимого, до адміністративної відповідальності не притягався,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколами про адміністративні правопорушення, 10 квітня 2018 року о 09 год. 20 хв. по вул. Соборності в смт. Стара Вижівка ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda, з номерним знаком LC 72975, перебуваючи в стані алкогольного спяніння та не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, чим порушив пункти 2.4, 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинених правопорушеннях не визнав та пояснив, що в ніч з 9 на 10 липня 2018 року він повіз свого знайомого у місто Рівне, однак коли повернувся в смт. Стара Вижівка поламався автомобіль, а тому він ліг спати в автомобілі. Зранку до нього підійшли два працівники поліції, яким він пояснив причину зупинки і останні йому запропонували штовхнути автомобіль. ОСОБА_1 вказав, що одним із поліцейських був ОСОБА_2 Коли автомобіль завівся, то ОСОБА_1 відразу поїхав додому. Також зазначив, що не бачив інших працівників поліції та патрульного автомобіля, коли вїхав на територію подвіря, то до нього підійшли патрульні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та пояснили, що він не виконав вимог про зупинку, попросили надати посвідчення водія та документи на автомобіль, потім сказали, що у нього наявні ознаки алкогольного спяніння та повезли у лікарню, не запропонувавши пройти огляд на місці. Крім цього зазначив, що працівниками поліції застосовувалась вогнепальна зброя, однак не бачив ким, чув лише постріл. Також вказав, що вживав алкогольні напої, зокрема пиво, 10 квітня 2018 року.

Адвокат ОСОБА_5 вказував на відсутність допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. Зазначив, що медичний висновок містить виправлення, висновок лікаря не про стан алкогольного спяніння, а про наявність ознак вживання алкоголю, огляд на стан спяніння проводив лікар, який не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою.

Справа неодноразово відкладалась за клопотаннями особи, яка притягається до відповідальності та його захисника. Зокрема були клопотання про виклик свідків, витребування інформації тощо.

В судове засідання, призначене на 10 липня 2017 року ОСОБА_1 не зявився, подав заяву про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням на лікуванні. Судом відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, оскільки на підтвердження надав довідку, яка видана на імя «Батмерчука Олександра Васильовича», крім цього суд врахував і стадію судового процесу, зокрема те, що за участі ОСОБА_1 були допитані всі свідки, досліджено ряд письмових доказів та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_6, кожен зокрема, пояснили, що 10 квітня 2018 року близько 09 год. 00.хв. їхали на роботу в Старовижівське ВП, побачили по вул. Соборності автомобіль Mazda, з номерним знаком LC 72975, який розташований на проїжджій частині з порушенням ПДР. ОСОБА_2 в телефонному режимі викликав ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які перебували в той день у групі реагування патрульної поліції. Запропонували ОСОБА_1 допомогти зіштовхнути автомобіль з проїжджої частини, однак автомобіль завівся коли вони штовхали і ОСОБА_1 відразу поїхав, коли проїжджав перехрестя, яке знаходилось в їх полі зору, з повороту виїхав автомобіль патрульної поліції Старовижівського ВП і включив проблискові маячки червоного кольору та поїхав за ОСОБА_1

В судовому засіданні поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен зокрема, пояснили, що в телефонному режимі начальник сектору ГРПП ОСОБА_2 повідомив про те, що по вул. Соборності в смт. Стара Вижівка знаходиться автомобіль Mazda, з номерним знаком LC 72975, що обмежує рух проїжджої частини. Рухаючись в напрямку вказаної адреси помітили автомобіль Mazda, з номерним знаком LC 72975, увімкнули червоні проблискові маячки та рухались на відстані 10-15 метрів за автомобілем Mazda. Вимогу про зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 не виконав, зупинив авто за власною адресою проживання ІНФОРМАЦІЯ_4. Під час встановлення особи ОСОБА_1, в останнього виявлено ознаки стану спяніння. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці вчинення правопорушення або в медичному закладі. Після розяснення порядку огляду на стан спяніння ОСОБА_1 було доставлено в Старовижівську ЦРЛ, складено висновок щодо результатів огляду на стан спяніння. Свідки вказали, що жодних заходів фізичного впливу або вогнепальну зборю не застосовували. Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Допитані в судовому засіданні як свідки працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду пояснили, що вони не були очевидцями подій зупинки ОСОБА_1 та зясування його особи, приїхали за адресою проживання ОСОБА_1, оскільки працівники патрульної поліції повідомили, що автомобіль Mazda не виконав вимогу про зупинку, а тому можливо буде необхідна допомога. Свідки вказали, що вогнепальна зброя в їх присутності не застосовувалась. Також пояснили, що після звернення ОСОБА_1 та його захисника по факту застосування 10 квітня 2018 року вогнепальної зброї проводилась перевірка, якою не підтвердились обставини та факт застосування працівниками поліції зброї.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 (дружина ОСОБА_1В.) пояснила, що не була очевидцем інкримінованих правопорушень, чула звук схожий на постріл, зі слів чоловіка дізналась, що постріл здійснив поліцейський.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що не був очевидцем подій 10 квітня 2018 року щодо інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, приїхав до Старовижівської ЦРЛ на момент проходження ОСОБА_1 огляду на стан спяніння. Про здійснений працівником поліції постріл дізнався зі слів ОСОБА_1

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_5. 10 квітня 2018 року близько 09 год. 30 хв. перебувала у будинку за адресою проживання, чула звук подібний на постріл. Зі слів ОСОБА_9 дізналась про те, що постріл здійснив поліцейський. Обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом 10 квітня 2018 року, зупинки його працівниками поліції не бачила.

В судовому засіданні лікар ОСОБА_12 відмовився давати показання в якості свідка. Зазначив, що він лікар терапевт, в лікарні є нарколог, який зобовязаний здійснювати огляди на стан спяніння і зявлятися до суду для надання пояснень. Також вказав, що підготовки нарколога не проходив, яка на його думку має тривати хоча б кілька місяців, а ті лекції, які їм читають «одну годину» не вважає навчанням. Вказав, що вже піднімав питання перед керівництвом лікарні про неправомірне, на його думку, залучення лікарів, які не є наркологами, до огляду осіб на стан спяніння, оскільки він не розуміє, чому він повинен проводити огляд на стан спяніння, це не входить в його обовязки, оскільки він терапевт і має хворих пацієнтів, яким повинен надавати допомогу, а не тратити час на виявлення ознак спяніння. Також вказав, що огляд здійснював, оскільки в той день був черговим лікарем.

В судовому засіданні досліджені копії свідоцтва про повірку приладу для вимірювання вмісту алкоголю в крові (алкотестер) «АЛКОНТ 01 СМ», витяг із протоколу оперативної наради Старовижівської ЦРЛ від 21 березня 2017 року, копію наказу Старовижівської ЦРЛ від 16 березня 2017 року Про проведення медичних оглядів щодо виявлення у громадян ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведені матеріали справи підтверджують правомірність порядку огляду водіїв на стан алкогольного спяніння працівниками Старовижівської ЦРЛ та повноваження лікаря ОСОБА_12, зокрема.

Щодо наявності виправлення у висновку, то суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України спільно з МОЗ України N 1452/735 від 09 листопада 2015 року, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З висновку вбачається, що лікарем помилково зазначено прізвище та ініціали поліцейського «ОСОБА_3М.», як особу щодо якого проводився огляд. Даний запис закреслено та зазначено вірно прізвище, ініціали обстежуваної особи «ОСОБА_1В.». Виправлення, яке міститься у висновку застережене посадовою особою в передбачений законом спосіб та не впливає на результат освідування та не є порушенням тих вимог Інструкції, в результаті яких висновок вважається недійним.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень доводиться дослідженими в судовому засіданні та наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення від 10 квітня 2018 року серії БД № 345638, № 345639; висновком №8 щодо результатів огляду на стан алкогольного спяніння, у якому зазначено про наявність ознак вживання алкоголю, що потребують відсторонення від керуванням транспорту, а також зазначено кількість проміле 0,5; рапортом Старовижівського ВП про прийняття заяви; відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції. Крім цього вина підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_13 ОСОБА_4, та поясненнями ОСОБА_1, який не заперечував факт вживання спиртних напоїв.

Що стосується пояснень свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, то суд зазначає, що вони лише зазначали про звук, який нагадує постріл, однак не бачили моменту керування та зупинки працівниками поліції ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122-2, частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з частиною 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що в даному випадку більш серйозним правопорушення з числа вчинених буде правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

З метою виконання приписів статті 23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю за необхідне накласти стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Згідно із пунктом 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладене таке стягнення сплачується судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 23, 27, 33, 40-1, 122-2, 130, 256, 283, 284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 122-2, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1, за правилами статті 36 КУпАП, адміністративне стягнення - штраф у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити сплати штрафу: розрахунковий рахунок 3001, код доходів 21081300.

У разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови після набрання нею законної сили, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП у ході примусового виконання постанови суду штраф стягується у подвійному розмірі.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок за такими реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ - 22030106, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача - 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106 судовий збір.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_14