Справа № 750/4393/18 Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/795/286/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, його захисника-адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суд 1 інстанції, 07 травня 2018 року, близько 01 год. 07 хв., ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Корольова, 18 керував автомобілем «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від продуття приладу «Драгер» та від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі дотримано Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року, Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та не оформлено направлення водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння у разі його відмови від проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами. Оформлення такого направлення є обов'язковим, проте в матеріалах справи таке відсутнє. На думку апелянта, зазначені обставини вказують на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що того дня спиртні напої не вживав, їхав у нічний час, поспішав додому. Працівники патрульної поліції зупинили його безпідставно, тому, враховуючи, що причин для продуття приладу «Драгер» не було, він відмовився від цієї процедури. Не заперечує, що відмовився від медичного огляду на встановлення стану сп'яніння. Просив скасувати постанову суду, закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду, закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що під час складання протоколу відносно нього працівниками поліції порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не роз'яснено право, що в разі відмови від продуття приладу «Драгер», особа повинна пройти медичне освідування в присутності працівників поліції, а так само не надано направлення на освідування в медичній установі. Вказав, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено способу відмови. ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції, про що визнано і судом 1 інстанції. В поясненнях свідків не зазначені ознаки алкогольного сп'яніння, які були наявні у нього.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах і є законним та обґрунтованим.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився (а.с. 4).

Даний протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, тому доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Згідно відеозапису з камери поліцейського, ОСОБА_1, в присутності понятих та працівників поліції від проходження у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння та продути прилад «Драгер» відмовився.

Із досліджених пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від продуття приладу «Драгер» та проходження освідування в лікарні (а.с.6-7).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1, як особа, яка керує транспортним засобом і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп'яніння, був відсторонений від керування цим транспортним засобом. Зокрема, згідно розписки ОСОБА_5, його брата, від 07.05.2018 року, останній зобов'язався доставити автомобіль «ВАЗ-21099», державний номерний знак НОМЕР_1, на місце стоянки (а.с. 8).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_1, стверджуючи про невинуватість у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення, як в суді 1 інстанції, так і в апеляційному суді, не заперечує факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння: від продуття приладу «Драгер» та від освідування в лікарні. Його позицію щодо невизнання вини апеляційний суд розцінює як захисну версію з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Щодо ненадання поліцією направлення на освідування, на що акцентує увагу апелянт, як на беззаперечну підставу для закриття адміністративного провадження, то в даному випадку ОСОБА_1 взагалі категорично відмовлявся від проходження освідування, також відмовлявся від надання пояснення, та отримання копії протоколу. Тому відсутність самої процедури виготовлення направлення без змоги вручити її правопорушнику - не може свідчити про безпідставність притягнення даної особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність, окрім іншого, настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАп, а саме, його відмові від проходження зазначеного вище огляду, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах і є законним та обґрунтованим.

Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об'єктивно, як того і вимагають норми статей 245, 280, 283 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шахова