АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5793/18Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 33/789/242/18 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Рукавця О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Рукавця О.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також стягнуто з нього судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови, 30 березня 2018 року о 00 год. 10 хв. в м.Тернополі по вул.Крушельницької, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest 6810 ARBF 0422 на табло якого висвітлило показник 2,11 проміле. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Рукавець О.В. просить скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що в процесі розгляду адміністративної справи не був допитаний сам правопорушник хоча 26.02.2018 року ним як захисником було подано довідку про те, що ОСОБА_1 знаходиться на лікарняному і з поважних причин не зміг прибути на судове засідання, однак клопотання про перенесення справи на інших день не було задоволене. При винесенні постанови суд покладався на покази газоаналізатора, однак не врахував що порушник заперечував ці дані та хотів пройти огляд в КУТОР "ТОНД", однак йому цього не було запропоновано працівником поліції. Також вказує, що має місце порушення права на захист, яке виразилось у тому що ОСОБА_1Б не було роз'яснено його право на захист та не надано йому адвоката. Вважає, що працівник поліції застосував газоаналізатор "Драгер" не вірно, а тому його результат слід вважати недійсним, через що є підстави закрити провадження у справі. Також зазначає, що якщо суд не знайде підстав для закриття провадження, просить передати матеріали про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, під час її розгляду суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст.278,280 КУпАП, вірно встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно досліджені обставини справи та належним чином перевірені всі доводи сторони захисту.

Так, судом вірно враховані дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №066631 від 30 березня 2018 р., якими встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння.

Факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння встановлено поліцейським на місці зупинки транспортного засобу на підставі результатів тесту №7332, проведеного за допомогою сертифікованого і повіреного газоаналізатора, яким визначено вміст алкоголю в розмірі 2,11 проміле (а.с.3).

Визнаючи доведеною вину ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги також відомості дослідженого в судовому засіданні Акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного працівником поліції за участю свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, в якому зазначено наявні в ОСОБА_1 ознаки сп'яніння і результат огляду , з яким ОСОБА_1 погодився і підписав цей акт без жодних зауважень (а.с.4).

Як вбачається з матеріалів справи дані вказаного Акту повністю узгоджуються з долученими до протоколу письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та відеозаписом події, згідно яких 30 березня 2018 року за участю цих свідків відносно водія ОСОБА_1 було проведено огляд на стан сп'яніння, який показав результат 2,11 проміле, з яким водій погодився і в медичний заклад для огляду їхати відмовився (а.с.2,6,7).

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, доведена належним чином дослідженими та оціненими в судовому засіданні доказами.

Вказані докази в сукупності повністю спростовують доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не був згідний з результатами огляду і хотів пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі.

Твердження ОСОБА_1 І його захисника під час апеляційного розгляду про незаконну зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 спростовуються даними постанови про накладення на нього стягнення за ч.6 ст.121 КУпАП, якою встановлено, що він 30 березня 2018 року о 00 год. 10 хв. керував транспортним засобом і допустив порушення п.2.9. ПДР України. Вказану постанову ОСОБА_5 Не оскаржував і вона є чинною.

Доводи про порушення права на захист особи, відносно якої складено протокол, є безпідставними.

Так, при складанні протоколу ОСОБА_1 було роз'яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, і повідомлено про розгляд даної справи Тернопільським міськрайонним судом 16 квітня 2018 року. Однак судовий розгляд було відкладено, так як у цей день він уклав угоду з адвокатом Рукавцем О.В. Як вбачається з матеріалів справи після цього і до винесення оскаржуваної постанови, тобто на протязі більше двох місяців, ОСОБА_1 не з'являвся для отримання рекомендованих поштових відправлень із судовими повістками, які повернуті відділенням поштового зв'язку за закінченням терміну зберігання. Також, пояснень про причини неявки чи клопотань ОСОБА_1 до суду не подавав. Натомість в судові засідання, які неодноразово відкладались, з'являвся його захисник за участю якого і було розглянуто справу.

Наведені в апеляційній скарзі твердження, що 26 червня 2018 року захисником до суду була надана довідка про перебування ОСОБА_1 на лікуванні не ґрунтуються на матеріалах справи, в яких така довідка відсутня.

Як слідує з матеріалів справи 26 червня 2018 року захисник подав лише свою заяву про відкладення призначеного на цей день судового розгляду (а.с.24). Однак, до цієї заяви не було додано жодних даних, які би підтверджували неможливість явки ОСОБА_1 в судове засідання. Крім того, зі змісту заяви захисника вбачається, що ОСОБА_1 відомо про розгляд судом справи відносно нього.

За таких обставин, суд вірно прийшов до висновку про те, що будучи повідомленим про час та місце розгляду справи ОСОБА_5 не з'являвся в судові засідання без поважних причин, зловживаючи своїми правами, а тому відповідно до ст.268 КУпАП суд правомірно завершив розгляд справи у його відсутності.

Наведені в апеляційній скарзі твердження про наявність підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу не обґрунтовані конкретними обставинами справи чи даними про особу правопорушника, а тому є безпідставними і не можуть бути враховані апеляційним судом.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Рукавця О.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Тернопільської області В.Я. Сарновський