Справа № 159/1126/18 Провадження №33/773/362/18 Суддя в 1 інстанції: Бойчук П. Ю.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2018 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною постановою судді ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 352,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 03.03.2018 о 14 год. 50 хв. у м. Ковель, по вул. Заводська, 3, керував автомобілем марки «Ауді А6», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя) та на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить замінити захід стягнення на штраф без позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Так, суд, всупереч вимогам ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення не врахував даних про його особу та майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність, інших обставин справи. Зокрема, що автомобіль використовується ним у робочих цілях, тому позбавлення права керування транспортними засобами ставить його у скрутне становище. Вважає, що накладене стягнення є надмірним і таким, що не відповідає тяжкості вчиненого проступку. Не враховано його щирого каяття у скоєному та зобов'язання більше не вчиняти аналогічного, а також, що в той день, він після зустрічі та пригощання з побратимами, вирішив під'їхати близько 50 метрів, щоб припаркувати автомобіль біля свого місця проживання. Створювати небезпеку для себе та оточуючих він своїми діями не хотів. Крім того, він не погоджується з диспозицією правопорушення, викладеної в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, вважає, що у ній чітко не зазначено, які саме його дії в частині відмови від проходження огляду на визначення стану сп'яніння стали наслідком притягнення його до відповідальності. Не зазначено, на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів чи в медичному закладі він відмовився проходити такий огляд. Чітко не вказано для визначення якого саме сп'яніння (алкогольного чи наркотичного) пропонувалось пройти огляд. Працівниками поліції не дотримано відповідної Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Безпідставно поставлено йому в вину порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху. Тому суд порушив вимоги ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів справи та не врахував, що працівники поліції порушили процедуру, визначену нормативно-правовими актами, коли пропонували пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Із урахуванням наведеного, на думку апелянта, постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про дату, час і місце судового засідання апеляційного суду, що підтверджується відстеженням штрихкодового ідентифікатора із сайту «Укрпошти», згідно якого повідомлення вручено особисто 13.07.2018. Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується наступними доказами.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 135468 від 03.03.2018 (а.с.1), який складений поліцейським роти № 1 батальйону УПП у Волинській області відносно водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано ознаки сп'яніння останнього: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя, а також відмова від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 03.03.2018 стверджується, що водій ОСОБА_1 у їхній присутності відмовився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку (а.с.4,5).

З диску із відеозаписами з бодікамер поліцейських, який міститься у матеріалах справи, вбачаються детальні обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Зокрема, повністю зафіксовано рух автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_1, аж до його зупинки. Далі видно, як працівник поліції, відрекомендувавшись, запропонував ОСОБА_1 надати документи, які надають право керування транспортним засобом. В ході спілкування з ОСОБА_1 в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, тому працівник поліції запропонував водію пройти огляд для визначення стану сп'яніння в установленому законом порядку. Зокрема, працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціальних технічних засобів , а у разі відмови водія - в медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився проходити огляд як на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічних засобів у присутності свідків, так і в медичному закладі, незважаючи на багаторазові пропозиції працівників поліції. Тому щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. (а.с.6).

Слід зазначити, що в суді першої інстанції сам ОСОБА_1 повністю визнавав свою вину у скоєнні даного правопорушення. Додатково зазначав, що того дня він зустрівся з побратимами, з якими вживали алкогольні напої, після чого вирішив відігнати автомобіль додому, однак був зупинений працівниками поліції.

Враховуючи наведене, суддя дійшов правильного висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя в повному обсязі дотримався даних вимог закону та обґрунтовано призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Правових підстав для пом'якшення цього стягнення немає, оскільки воно є безальтернативним.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови судді, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 з мотивів, наведених в ній, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 травня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов