ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2590/18

09 жовтня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Левчук В.В.

розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Держпраці у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, громадянка України, паспорт серії СР номер 040656, РНОКПП НОМЕР_1, приватний підприємець, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2018 року о 14 год. в м.Рівне Рівненської області відносно ОСОБА_1 інспектором праці, складено протокол №РВ 287/958/АВ/П-ПТ про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 13.09.2018 о 14 год. вчинила адміністративне правопорушення, допустивши порушення законодавства про працю, а саме: в порушення вимог ПКМУ №413, повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Так, працівники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 працюють згідно трудових договорів, які оформлені наказами з 01.09.2018, а повідомлення про прийняття працівника на роботу до ДФС було подане 13.09.2018. В порушення вимог частини другої статті 30 Закону України №108, роботодавцем не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи, табелі обліку робочого часу відсутні.

Такі дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, правом на подання заперечень щодо протоколу не скористалася. Згідно письмових пояснень наявних у протоколі, вчинення адміністративного правопорушення не заперечує, порушення зобов'язується усунути згідно припису у встановлений строк.

Відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення,при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

Таким чином, при розгляді справи адміністративне правопорушення за частиною першою статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов'язковою.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, судом встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 13.09.2018 о 14 год. вчинила адміністративне правопорушення, допустивши порушення законодавства про працю, а саме: в порушення вимог ПКМУ №413, повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за встановленою формою до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Так, працівники ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 працюють згідно трудових договорів, які оформлені наказами з 01.09.2018, а повідомлення про прийняття працівника на роботу до ДФС було подане 13.09.2018. В порушення вимог частини другої статті 30 Закону України №108, роботодавцем не забезпечено достовірний облік виконуваної працівником роботи, табелі обліку робочого часу відсутні.

Встановлені факти підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.09.2018, актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №РВ 287/958/АВ від 14.09.2018, копією повідомлення про прийняття працівника на роботу, заявою про прийняття на роботу, наказами №5 та №6 від 31.08.2018 про прийняття на роботу.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №413 від 17 червня 2015 р. "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" установлено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного звязку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із пятьма особами. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування".

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про оплату праці" роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Частиною 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

З метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 /тридцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави становить 352,40 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.40-1, 41 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір", суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п'ятсот десять/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352 /триста п'ятдесят дві/ гривні 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5