Провадження № 33/792/203/18
Справа № 686/1895/18 Головуючий в 1-й інстанції Навроцький В. А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Вітюк І. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 19 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19 березня 2018 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, секретаря Хмельницької міської ради,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду 16 січня 2018 року о 00 годин 06 хвилин ОСОБА_1 в м. Хмельницькому по вул. Майборського, 11, в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ SENS» д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, вважаючи його незаконним і необґрунтованим, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати її. Прийняти нову постанову, якою справу щодо нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує неповнотою проведеного судового розгляду, порушенням його права на справедливий судовий захист, порушенням принципу верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, недостатньою аргументацією прийнятого рішення, неправильністю застосування норм права, грубим порушенням ст.ст.6,13,17 Європейської Конвенції «Про захист прав і основних свобод громадянина».

Звертає увагу, що в оскаржуваній постанові суд зазначив, що його вина у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 16.01.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, при чому останніми засвідчено факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, хоча це не відповідає дійсності, так як він не відмовлявся від проходження такого огляду. Інші докази, які містяться у матеріалах справи, не повністю свідчать про наявність в його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стверджує, що в складеному щодо нього протоколі відсутні відомості про свідків, які могли б підтвердити факт зупинення працівниками поліції належного йому автомобіля, оскільки підстав для зупинки транспортного засобу у працівників поліції не було.

Апелянт стверджує і про те, що в ході судового розгляду справи він не ухилявся за викликом суду, отримав повідомлення про виклик до суду на 19 березня 2018 року, але враховуючи той факт, що на той час його представник перебував за межами Хмельницької області, ним було направлено клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, але суд завершив розгляд справи у його відсутність. Поспішним завершенням розгляду справи та прийняттям у ній незаконного рішення порушено його права, оскільки він мав намір заявити клопотання про допит інших свідків та надати докази своєї невинуватості.

Провівши апеляційний розгляд справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме довідкового листа, копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 26 березня 2018 року.

З врахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 19 березня 2018 року підлягає поновленню.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №042943 від 16 січня 2018 року зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп'яніння (а.с.1).

Підставою проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_1, згідно акту огляду, стало виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп'яніння, а саме: запаху алкоголю з рота, нечітка вимова, почервоніння обличчя (а.с.2).

Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у медичній установі, за результатами якого складено висновок лікарем-наркологом про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння (а.с.3, 28-29).

Фактичні обставини огляду, підстави, та процедура його проведення ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції не заперечуються. Останній визнав, що перед подією випив бокал вина, на місці зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду, однак погодився на його проведення у медичній установі.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 4).

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, які досліджені в апеляційному суді, достатньо повно відображають обставини зазначені в адмінпротоколі та поясненнях свідків, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи (а.с.6).

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі апелянтом не наведено, не встановлено таких і апеляційним судом.

Відповідно до п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Саме таке порушення інкримінувалося ОСОБА_1 в адмінпротоколі від 16.01.2018 року, суть якого викладена в графі обставин вчинення адміністративного правопорушення, і саме за це останнього притягнуто до адміністративної відповідальності місцевим судом.

Отже, висновок місцевого суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними, допустимими та достатніми для такого висновку.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права, зокрема, права на захист ОСОБА_1 при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

В своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Так, відповідно до матеріалів провадження розгляд справи в суді першої інстанції проведено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, який про дату та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення на його адресу судових повісток (а.с.11,17,20,25,32,33).

З дня надходження до суду першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення - 23.01.2018 року по день розгляду справи судом - 19.03.2018 року, розгляд провадження у суді відкладався тричі, у зв'язку із неявкою ОСОБА_1 в судове засідання та у зв'язку із заявленням останнім відповідних клопотань про відкладення судового провадження (а.с.16, 19, 24).

Неявка ОСОБА_1 в судове засідання в черговий раз, обґрунтовано визнана місцевим судом способом затягування розгляду справи.

Так, відповідно до клопотання ОСОБА_1 підставою його неявки в судове засідання на 19.03.2018 року стало відрядження його захисника (а.с.37).

Жодних відомостей про неможливість його особистої участі у судовому засіданні особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано.

При цьому, апеляційний суд вважає, що процедура судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно в повній мірі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У зв'язку з наведеним, та з врахуванням скорочених строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції законно розглянув справу у відсутність ОСОБА_1

Пунктом «с» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд.

Право на захист закріплено у ст.59 і п.6 ст.129 Конституції України, а також ст.ст.268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Участь захисника у розгляді справи про адміністративне правопорушення, не є обов'язковою.

Згідно наявної у матеріалах провадження довіреності від 29 січня 2018 року захист інтересів ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснював представник ОСОБА_5, який не є адвокатом (а.с.13).

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Таким чином, залучення до справи особи, яка не наділена повноваженнями захисника, не призвело до неправильного вирішення справи місцевим судом, так як в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 була надана можливість реалізувати всі передбачені законом права, в тому числі запросити адвоката.

На стадії судового розгляду були створені всі умови для реалізації права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 за вчинення даного правопорушення накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити останньому строк на оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 19 березня 2018 року.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 19 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області І.В. Вітюк