Номер провадження: 33/785/779/18
Номер справи місцевого суду: 520/4022/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, який народився 25 лютого 1992 року, громадянин України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно із постановою суду, 28 березня 2018 року о 09:30 год., водій ОСОБА_2 в с.Олександрівка Овідіопольського району Одеської області по вул.Перемоги, біля будинку № 91, керував автомобілем марки «ВАЗ» д/з 671-42 ОА з явними ознаками алкогольного спяніння: почервоніння очей, не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі та за допомогою газоналізатора «Драгер» водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження по справі, в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судом першої інстанції не зясовано фактичні обставини справи та не надано належної оцінки доказам. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить недостовірні дані, наявні порушення щодо правильності оформлення протоколу та його додатків. Також зазначає, що працівники поліції не пропонували йому пройти медичний огляд у спеціалізованому закладі охорони здоровя.

В судове засідання апеляційного суду призначене на 22 червня 2018 року ОСОБА_2 не зявився та надіслав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки він має намір звернутись до адвоката для надання йому правової допомоги.

В наступне судове засідання, призначене на 13 липня 2018 року ОСОБА_2 потворно не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

13 липня 2018 року засобами електронної пошти на адресу апеляційного суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3, в якій він просив відкласти розгляд справи та надати йому можливість ознайомитись з матеріалами справи.

Проте в судове засідання адвокат ОСОБА_3 також не зявився та завчасно не прибув до апеляційного суду для ознайомлення з матеріалами справи до початку судового засідання.

Апеляційний суд розцінює такі дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 як навмисні спроби затягнути апеляційний розгляд даної справи з метою уникнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розглянути апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності за відсутності ОСОБА_2, який без поважних причин двічі не зявився в судові засідання.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій зобовязаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №044647, згідно з яким 28 березня 2018 року о 09:30 год., водій ОСОБА_2 в с.Олександрівка Овідіопольського району Одеської області по вул.Перемоги, біля будинку № 91, керував автомобілем марки «ВАЗ» д/з 671-42 ОА з явними ознаками алкогольного спяніння: почервоніння очей, не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі та за допомогою газоналізатора «Драгер» водій відмовився у в присутності двох свідків.

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_2, при цьому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» останній заначив, що ознайомлений з протоколом, згоден з його змістом та вказав, що випив 200 гр. горілки.

Таким чином ОСОБА_2 фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у фабулі протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких вказані особи були свідками того, як громадянин ОСОБА_6 відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними доказами.

При цьому, ОСОБА_2 не звертався до апеляційного суду з клопотанням про допит вказаних свідків в судовому засіданні апеляційного суду, а тому, зважаючи на один з основоположних принципів судочинства - диспозитивність, у суду відсутні підстави для виклику вказаних свідків за власною ініціативою.

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 28 березня 2018 року та інкримінуються ОСОБА_2,а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_2 та його захисник не зявившись в судове засідання апеляційного суду, не скористались своїм правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів апеляційної скарги про неналежність та недопустимість доказів на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, у звязку з чим відсутні підстави для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7