Провадження № 3/756/6546/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шестаковська Л.П., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка надійшла від Управління патрульної поліції в м. Києві відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 03.10.2018 о 12:00 годині рухаючись в м. Києві по пр-ту Героїв Сталінграду 42, керував автомобілем марки «Mitsubishi Lancer», державний номер НОМЕР_2, в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія ОСОБА_2 проводився на місці в установленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Drager Alcotest-6820», тест № 1496, який видав результат рівний 1,13 проміле.

ОСОБА_2 в судові засідання призначені 23.11.2018, 05.12.2018, 12.12.2018, 21.12.2018, 28.12.2018 не з'являвся, про час і місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином. Таким чином, суд вжив всіх заходів для повідомлення ОСОБА_2 та дотримання ст. 268 КУпАП.

16.11.2018 ОСОБА_2 через канцелярію суду було подано клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення для розгляду за місцем проживання, яким він вказав АДРЕСА_2. 16.11.2018 вказане клопотання в суді підтримав і захисник ОСОБА_1 Судом було відмовлено в задоволенні вказаного клопотання з підстав ч. 1 ст. 276 КУпАП.

05.12.2018 захисник в судовому засіданні заявив клопотання про перенесення судового засідання для виклику ОСОБА_2, оскільки він бажає особисто надати пояснення суду. Клопотання було задоволено, судове засідання відкладено на 12.12.2018.

11.12.2018 від ОСОБА_2 поштою надійшло його письмове клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні. Жодних особистих пояснень ОСОБА_2 при цьому суду не надав, хоча він нібито хотів це зробити. Судом було задоволено клопотання та перенесено розгляд справи на 21.12.2018.

20.12.2018 від ОСОБА_2 надійшло повторне клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні. Судом було задоволено клопотання та перенесено розгляд справи на 28.12.2018.

28.12.2018 захисник подав через канцелярію суду клопотання про відкладення справи додавши до нього копію клопотання самого ОСОБА_2, копію довідки з Новомосковської ЦРЛ в якій вказано, що курс лікування ОСОБА_2 до 04.01.2019 та копію чеку з Нової Пошти.

Судом було відмовлено в задоволенні клопотання, оскільки судові засідання вже неодноразово переносились, захисник жодних суттєвих своїх доводів або письмових пояснень ОСОБА_2 по суті правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не надавав. ОСОБА_2, перебуваючи у стані регулярної переписки з судом, своїх пояснень або заперечень до суду не надсилав, а лише просив перенести судові засідання. Тому суд розцінює такі дії як умисне затягування розгляду справи з врахуванням наслідків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Крім того, судом неодноразово викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були присутні при складанні протоколу та працівник патрульної поліції ОСОБА_5, проте в судове засідання вони не з'явились.

Також судом було досліджено відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, де чітко видно як ОСОБА_2 проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Drager Alcotest-6820», який видав результат рівний 1,13 проміле. ОСОБА_2 з результатами погодився (на відеозапису 12:07 година) не оспорював їх, від огляду в закладі охорони здоров'я відмовився.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суддя дійшов до висновку про те, що вина порушника доведена та підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 169276 від 03.10.2018, тестом на алкоголь, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями, відеозаписом на DVD диску з нагрудних відеокамер працівників поліції.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_2 доведена, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Обставин, які пом'якшують або обтяжують покарання правопорушника, не встановлено.

Обираючи вид адміністративного стягнення, суд враховує особу правопорушника, а також, враховує характер вчиненого правопорушення, і приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у межах санкцій інкримінованих йому статтей КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ст. 36, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва особами, яких притягнуто до адміністративної відповідальності, їх захисниками, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя Л.П.Шестаковська