Чортківський районний суд Тернопільської області

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2018 року Справа № 608/1584/18

Номер провадження3/608/477/2018

Суддя Чортківського районного суду Тернопільської області Парфенюк В. І.

з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, та її захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонера,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВО № 0007957 від 15 серпня 2018 року встановлено, що ОСОБА_1 15 серпня 2018 року о 10 год. 05 хв. в м. Чорткові по вул. Шевченка Тернопільської області автомобілем НОМЕР_1 займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів на таксі без оформлення ліцензії на даний вид господарської діяльності.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, свою вину у вчиненні вказаного правопорушення заперечує, посилаючись на те, що він 15 серпня 2018 року, коли на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, нікого не перевозив, тобто, господарською діяльністю не займався. За таких обставин просить справу відносно нього закрити.

Суд вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів) може бути лише суб'єкт господарювання.

Об'єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч.2 ст.55 ГК України суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Натомість, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП від 15 серпня 2018 року, ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2, який здійснював перевезення пасажирів. Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, матеріали справи не містять, як і не містять відомостей щодо належності йому на праві власності зазначеного автомобіля, яким він керував.

Більше того, до загальних ознак господарської діяльності закон відносить не тільки факт надання послуг за винагороду, а й систематичність таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Згідно зі ст.20 ч.1 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб'єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Оскільки норма ст.164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі про адміністративне правопорушення обов'язково повинна бути вказівка на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку - Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 року №222-VIII.

Як слідує із змісту протоколу серії ВО № 0007957 від 15.08.2018 року, в ньому зазначено лише, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів без відповідних документів, а саме без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, та без відповідної ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності. Проте, відповідні норми закону, що регулюють заняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів, які саме порушив ОСОБА_1 і у чому це виразилося, в протоколі не вказано.

Крім того, в протоколі не конкретизовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не зазначено яким чином ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів; не відображена систематичність його дій по здійсненню господарської діяльності, що є обов'язковою ознакою вищевказаного адміністративного правопорушення, а також відсутня інформація щодо вилучення грошей, одержаних внаслідок вчинення правопорушення, що унеможливлює встановити мету суб'єкта господарювання щодо отримання прибутку.

Тому, даний протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися доказом в контексті положень ст.251 КУпАП.

Наявність фотознімків не доводить того, що ОСОБА_1 займається господарською діяльністю систематично та отримує прибуток від перевезення пасажирів.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

За таких обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: В І Парфенюк