Справа № 305/336/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
10.07.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,
в с т а н о в и в :
постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2018 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючий Рахівським міським головою,
визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП адміністративного правопорушення, а провадження в справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи передбачених ст. 38 цього ж Кодексу строків накладення адміністративного стягнення.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.
Згідно постанови, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме, у неправомірній відмові в наданні інформації, за таких обставин.
15.02.2018 гр. ОСОБА_2 подав до Рахівської міської ради запит від 03.01.2018 щодо надання інформації (документів) стосовно земельної ділянки розташованої між вулицями Шевченка та Миру в м. Рахові. Листом від 10.01.2018 за вих. № 35 за підписом міського голови ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 відмовлено у наданні інформації на підставі п. 4 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та у зв'язку з недотриманням вимог до електронного документу, встановлених Законом України " Про електронні документи та електронний документообіг". З аналізу поданої потерпілим копії запиту вбачається, що він відповідає всім вимогам ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації". У запиті наявні найменування запиту, опис запитуваної інформації, адреса електронної пошти, дата. Підписання запиту, який надсилається електронною поштою не є обов'язковим. З огляду на вищенаведене вбачається, що листом від 10.01.2018 за вих. № 35 потерпілому було неправомірно відмовлено в наданні інформації. У зв'язку із чим Представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_3 до Рахівської міської ради був надісланий лист від 19.01.2018 №11/15-С307597,308071.18/29-132 з вимогою про надання інформації (документів), необхідної для перевірки повідомлених потерпілим обставин, та щодо поновлення права потерпілого на отримання запитуваної інформації. 13.02.2018 Секретаріатом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини отримано лист Рахівської міської ради від 07.02.2018 за вих. № 155, з якого вбачається, що право потерпілого на отримання запитуваної ним інформації поновлено не було.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що адміністративні матеріали вже були предметом розгляду в суді першої інстанції, у результаті чого, були визнані такими, що не відповідають вимогам КУпАП, що підтверджується постановою Рахівського районного суду від 27.02.2018, яка фактично є кінцевим рішенням суду в справі, у звязку із чим, указані матеріали не могли бути повторно предметом розгляду. При цьому, стверджує, що факт невідповідності протоколу вимогам закону не позбавляє відповідний орган (посадову особу) скласти протокол із дотриманням вимог КУпАП та прав особи, щодо якої такий складається, і направити до суду повторно, однак, суд прийняв до розгляду попередні матеріали та продовжив розгляд справи по суті, не врахувавши те, що жодних змін до адміністративних матеріалів (усунення зазначених у постанові від 27.02.2018 порушень) внесено не було. Разом із тим, посилається на те, що протокол стосовно нього складено з порушенням порядку його складання, порушенням його права на захист та за відсутності належних і допустимих доказів, оскільки представником Уповноваженого з прав людини йому не було надано можливості ознайомитися зі змістом протоколу, не розяснено передбачених ст. 268 КУпАП прав, позбавлено права надавати зауваження до протоколу та пояснення із приводу зазначених у ньому обставин, а також інших прав, у тому числі підписати протокол чи відмовитися від підпису. Вказує і на те, що як під час складання щодо нього протоколу, так і під час розгляду справи, не було надано належної оцінки наявному в матеріалах справи листу Рахівської міської ради від 07.02.2018 вих. № 155, який свідчить про виконання ним вимог Представника Уповноваженого з прав людини ОСОБА_3. Крім того, посилається на те, що оскаржувана постанова містить взаємовиключні рішення, а саме, закриття провадження в справі з одночасним визнанням його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, прийняття яких свідчить про порушення права людини на справедливий суд. Просить постанову скасувати.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, неявка якого, відповідно до ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що ОСОБА_1 неодноразово надсилались повідомлення, в яких указувалось про час та місце розгляду справи; що розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі два рази за клопотанням ОСОБА_1; що в справі немає даних про поважність причин неявки ОСОБА_1 у судове засідання 10.07.2018; що клопотання про відкладення розгляду справи на інший термін до апеляційного суду не надходило.
Апеляційний суд, перевіривши у судовому засіданні зібрані по справі докази, вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Так, наявними в матеріалах справи копією скарги ОСОБА_2 на дії Рахівської міської ради про втаємнення інформації (а. с. 6), копією запиту ОСОБА_2 (а. с. 7-8), копією відповіді на запит за підписом Рахівського міського голови ОСОБА_1 № 35 від 10.01.2017 (а. с. 9), копією листа представника Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України від 19.01.2018, адресованого міському голові Рахівської міської ради ОСОБА_1 (а. с. 10-12), копією відповіді Рахівської міської ради № 155 від 07.02.2018 (а. с. 13), підтверджено викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені судом першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1, як Рахівським міським головою, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП адміністративного правопорушення, яке виразилося у неправомірній відмові гр. ОСОБА_2 у наданні інформації згідно його запиту, а саме, щодо земельної ділянки, розташованої між вулицями Шевченка та Миру в м. Рахів.
При оцінці зібраних по справі доказів ураховується наведене вище, а також те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при їх збиранні та фіксуванні порушені не були.
Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи наведене вище вважає, що суддею місцевого суду дана вірна оцінка наявним у справі доказам.
Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто даних, які би давали підстави вважати, що заступник керівника Управління керівник відділу контролю в сфері діяльності органів місцевого самоврядування Управління з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини ОСОБА_4, який склав протокол щодо ОСОБА_1, був упереджений при його складанні, що у нього були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та підстави для фальсифікації протоколу та доданих до нього матеріалів, а також даних про його зацікавленість у результатах розгляду справи, на ці дані не вказується і в апеляційній скарзі, у звязку із чим, апеляційний суд приходить до висновку про те, що при виконанні своїх функціональних обовязків та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу ОСОБА_4 діяв у межах наданих йому повноважень.
Крім того, не встановлено апеляційним судом і даних про те, що у гр. ОСОБА_2, який є потерпілим у справі, були підстави для обмови ОСОБА_1 як Рахівського міського голови у безпідставному ненаданні йому Рахівською міською радою інформації щодо земельної ділянки, розташованої між вулицями Шевченка та Миру в м. Рахів, згідно поданого ним запиту, а також даних про зацікавленість гр. ОСОБА_2 у результатах розгляду справи, - на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Доводи апеляційної скарги про те, адміністративні матеріали вже були предметом розгляду в суді першої інстанції, у результаті чого, були визнані такими, що не відповідають вимогам КУпАП, що підтверджується постановою Рахівського районного суду від 27.02.2018, яка фактично є кінцевим рішенням суду в справі, у звязку із чим, вказані матеріали не могли бути повторно предметом розгляду, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновку суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП адміністративного правопорушення. При оцінці та відхиленні доводів апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що на виконання постанови Рахівського районного суду Закарпатської області від 27.02.2018 про повернення на доопрацювання матеріалів справи щодо ОСОБА_1, Представником Уповноваженого з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України ОСОБА_3 до Рахівського районного суду подано лист, змістом якого підтверджено факт складення протоколу щодо ОСОБА_1 відповідно до вимог закону, зокрема, ст. 256 КУпАП, що було взято до уваги судом першої інстанції під час розгляду справи.
Із вищенаведених підстав відхиляються й доводи апеляційної скарги про те, що факт невідповідності протоколу вимогам закону не позбавляє відповідний орган (посадову особу) скласти протокол із дотриманням вимог КУпАП та прав особи, щодо якої такий складається, і направити до суду повторно, однак, суд прийняв до розгляду попередні матеріали та продовжив розгляд справи по суті, не врахувавши те, що жодних змін до адміністративних матеріалів (усунення зазначених у постанові від 27.02.2018 порушень) внесено не було.
Враховуючи вищенаведені докази та обставини, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол стосовно нього складено з порушенням порядку його складання, порушенням його права на захист та за відсутності належних і допустимих доказів, оскільки представником Уповноваженого з прав людини йому не було надано можливості ознайомитися зі змістом протоколу, не розяснено передбачених ст. 268 КУпАП прав, позбавлено права надавати зауваження до протоколу та пояснення із приводу зазначених у ньому обставин, а також інших прав, у тому числі підписати протокол чи відмовитися від підпису, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про порушення порядку складання протоколу та права ОСОБА_1 на захист, а також не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП адміністративного правопорушення та, відповідно, не спростовують висновку суду першої інстанції в цій частині.
Доводи апеляційної скарги про те, що як під час складання щодо нього протоколу, так і під час розгляду справи, не було надано належної оцінки наявному в матеріалах справи листу Рахівської міської ради від 07.02.2018 вих. № 155, який свідчить про виконання вимог Представника Уповноваженого з прав людини ОСОБА_3, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним, оскільки, як убачається з матеріалів справи, вказаний лист було враховано як при складанні протоколу, так і при розгляді справи, і вказаний лист також не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова містить взаємовиключні рішення, а саме, закриття провадження в справі з одночасним визнанням його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, прийняття яких свідчить про порушення права людини на справедливий суд, - апеляційний суд враховує те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП адміністративного правопорушення доведена наявними в матеріалах справи та вищенаведеними доказами, у звязку з чим, висновок суду в цій частині є законним та обґрунтованим, і як убачається з матеріалів справи, на момент розгляду справи в суді першої інстанції 11.04.2018 сплив передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у звязку із чим, суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження в справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, попередньо встановивши його вину в учиненні адміністративного правопорушення, із чим погоджується й суд апеляційної інстанції. При цьому, апеляційний суд також враховує те, що узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, на який є посилання в апеляційній скарзі, не є обовязковим для врахування судами загальної юрисдикції при розгляді справ про адміністративні правопорушення.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції вимоги КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 порушені не були, у звязку з чим, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом жодних доказів, які б спростовували с висновки суду першої інстанції не надано, і клопотань про витребування доказів чи виклик свідків не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,залишити без задоволення.
Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 11 квітня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи передбачених ст. 38 цього Кодексу строків накладення адміністративного стягнення, - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан