Справа № 266/3844/18
Провадженя№ 3/266/1185/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2018 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
за ст. 1732 ч. 1 КУпАП,
ОСОБА_2 не зявився до судового засідання, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Тому, вважаючи причину неявки не поважною, суд розглянув справу за його відсутністю на підставі наявних матеріалів.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
За приписами ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.
Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб як особи, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти (п.5 ч.2 ст.3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству").
Відповідно до ч.1 ст. 1732 КУпАП відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, а його вина в здійсненні даного адміністративного правопорушення, доведена протоколом про адміністративні правопорушення ГП № 216387 від 21.06.2018 року, висновком за повідомленням ЛШМД від 21.06.2018 р., рапортом, поясненнями учасників конфлікту.
Відповідно до ст.. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
З урахуванням характеру скоєного правопорушення, ставлення до скоєного і ступеню вини, даних про особу правопорушника, та обставин пом'якшувальних і обтяжливих відповідальність, керуючись ст. ст. 40-1, 1732 ч. 1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя: Шишилін О. Г.