Справа № 465/633/18 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 33/783/660/18 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Франківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року,

встановив:

постановою Франківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 31.01.2018 о 21 год. 30 хв. за адресою: м.Львів, вул.Наукова, 12 керував автомобілем марки «Део Ланос», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродня блідність обличчя), в подальшому відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд в медичному закладі з метою встановлення стану наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. На підтвердження вчинення працівниками УПП у Львівській області ДПП надано протокол про адміністративне правопорушення серії БР №118500 від 31.01.2018, пояснення двох свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

На дану постанову представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати дану постанову, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що первинну апеляційну скаргу подав в строк, передбачений ст. 294 КУпАП, а тому такий підлягає поновленню. Вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, містить відомості, які не відповідають дійсним обставинам справи, так як суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи. Підкреслює, що на підставі наявного рапорту інспектора 1 взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та відео з нагрудних камер працівників поліції не можливо встановити час вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Щодо свідків зазначає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з'явились лише тоді, коли працівником поліції було складено про адміністративне правопорушення. Також, звертає увагу, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності є інвалідом II групи, що підтверджується відповідним пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2, а тому суд першої інстанції безпідставно стягнув з нього судовий збір в користь держави у розмірі 352,40 гривень.

Вивчивши матеріали справи №464/7965/16-п, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до часткового задоволення.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №118500 від 31.01.2018, а також поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Доводи апеляційної скарги про те, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, містить відомості, які не відповідають дійсним обставинам справи, так як суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи спростовуються наявними матеріалами справи та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до Наказу МВС № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп'яніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Таким чином, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії БР №118500 від 31.01.2018 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, відтак доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в протоколі не вірно зазначено час вчинення адміністративного правопорушення, є безпідставними, так як під час розгляду справи в апеляційній інстанції не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2017 зі змінами, судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом і включається до складу судових витрат. Згідно ст.4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі під прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом II групи, а тому такий підлягає звільненню від сплати судового збору.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Поновити представнику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови Франківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задоволити частково.

Постанову Франківського районного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - змінити.

Виключити з резолютивної частини стягнення із ОСОБА_1 в користь держави судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області