АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/604/18 Головуючий у І-й інстанції - Карягіна Н.О.
Справа № 200/6618/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 02 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого контролером ЖБК «Олівія», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 01.04.2018 року об 16.04 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, знаходячись на перехресті пр. ОСОБА_3 та вул. Титова у м. Дніпро, при переїзді регульованого перехрестя, здійснив поворот ліворуч у бік бульвару Зоряного, не надавши перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по пр. Б. Хмельницького у зустрічному напрямку, внаслідок чого останній змінив напрямок руху та скоїв наїзд на бордюр. Внаслідок ДТП транспортний засіб пошкоджено, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та винести нове рішення, яким закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова прийнята з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до однобічного з'ясування всіх обставин справи, оскільки ОСОБА_2 не було порушено Правил дорожнього руху, він керував автомобілем згідно дорожніх знаків та з урахуванням сигналу світлофору. А коли зрозумів, що його дії можуть створити небезпеку іншим учасникам, перестав продовжувати рух керованого ним автомобіля.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити, постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення його діях.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав постанову суду законною та обґрунтованою.

Вислухавши учасників ДТП, позицію захисника-адвоката, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

За положеннями пункту 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.16.6 вказаних правил, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 та доведеність його вини в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 134761 від 01.04.2018, який складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, і де зазначені обставини вчинення правопорушення та їх правова кваліфікація; схемою місця події до протоколу місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано траєкторію руху транспортних засобів, їх положення після наїзду на бардюр, а також пошкодження, які отримав автомобіль ВАЗ 21093 в результаті ДТП, локалізація яких обєктивно підтверджує викладені у протоколі обставини; поясненнями свідка ОСОБА_6, згідно яких, ОСОБА_2 здійснюючи поворот на ліво не надав перевагу в русі зустрічному авто ВАЗ 21093, котрий для уникнення зіткнення спробував об'їхати його, при цьому різко змінив напрямок руху та врізався в тротуарний камінь правим боком.

За показами в апеляційній інстанції потерпілого ОСОБА_5, змінити напрямок руху його змусив водій ОСОБА_2, який повинен був надати перевагу у русі перед виїздом на перехрестя, і щоб уникнути зіткнення був змушений виїхати на бардюр, отримавши при цьому пошкодження автомобіля.

Дані покази узгоджуються і відповідають матеріалам справи, зокрема підтверджуються і схемою ДТП.

До стверджень водія ОСОБА_2 з приводу того, що ним правила дорожнього руху порушено не було, а водій ОСОБА_5 був змушений змінити напрямок руху, оскільки перевищив швидкість, відношусь критично, оскільки дане твердження спростовується наявними в матеріалах справи доказами, у тому числі і поясненнями свідка.

Посилання ОСОБА_2, що він прийняв заходи зупинки транспортного засобу, звертаючи увагу, що самого зіткнення автомобіля не було, не є достатнім для застосування до нього положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП і спростування висновків суду першої інстанції, оскільки результат за наслідками, у даному випадку, свідчить про те, що водій ОСОБА_2 не надав перевагу у русі під час здійснення повороту ліворуч.

Усі інші доводи в апеляції фактично зводяться до переоцінки доказів і моделювання події ДТП , які носять субєктивний характер і обєктивно не підтверджуються матеріалами справи.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаного пунктів 10.1 та 16.6 знаходиться в причинно-наслідковому звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 02 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1