АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1407/2018 Головуючий у першій інстанції - Арапіна Н.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю потерпілого ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду від 27 лютого 2018 року про визнання винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої менеджером, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення правопорушень,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Дніпровського районного суду від 27 лютого 2018 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Відповідно до постанови судді 02 грудня 2017 року о 20 годині 45 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Mazda» д/н НОМЕР_2 на вул. П.Запорожця, 26 у м. Києві, не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що призвело до пошкодження автомобілів. Своїми діями ОСОБА_4 порушила пункт 13.3 Правил дорожнього руху України, за що адміністративна відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Після вчинення вказаної ДТП ОСОБА_4 залишила місце пригоди, чим порушила пункт 2.10 А, В Правил дорожнього руху України, за що адміністративна відповідальність встановлена ст. 122-4 КУпАП.

Також, 02 грудня 2017 року о 20 годині 45 хвилин ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Mazda» д/н НОМЕР_2 на вул. П.Запорожця, 26 у м. Києві, не дотрималася безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, після чого залишила місце пригоди та вживала алкогольні напої, у водія виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нечітка мова, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку водій відмовилася в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_4 порушила пункти 2.5, 2.10 е Правил дорожнього руху України, за що адміністративна відповідальність встановлена ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати невинуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та справу закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому захисник посилається на те, що ОСОБА_4 дійсно відмовилась від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічних засобів, оскільки не довіряла поліцейським, однак поліцейський на це ніяк не відреагував та наполягав на проведенні огляду лише на місці зупинки.

В разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду,проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Проте ОСОБА_4 до медичного закладу не доставлялась, відповідно від його проходження не відмовлялась, тобто поліцейськими були грубо порушені вимоги Інструкції про порядок виявленні у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але суддя районного суду не звернув уваги на такі порушення.

Апелянт стверджує проте, що в справі немає жодного доказу того, що ОСОБА_4 вживала алкоголь після ДТП, а відтак, є сумнівним наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_4 неодноразово не з'являлась в судові засідання апеляційної інстанції та не отримувала судові виклики.

Захисник ОСОБА_3 також неодноразово не з'являвся в судові засідання апеляційної інстанції, насилаючи клопотання про відкладення розгляду справи, проте, 04 червня 2018 року захисник, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи в апеляційній інстанції, призначений на 25 червня 2018 року, в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки в судове засідання та не подав клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності апелянта та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_3 постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року відносно ОСОБА_4 оскаржується лише в частині визнання її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, і суддя апеляційного суду, керуючись вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, переглядає вказану постанову в межах апеляційної скарги.

Висновок, викладений у постанові судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року про винність ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у постанові доказами: даними протоколу про адміністративні правопорушення, рапортами інспекторів поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, розпискою ОСОБА_7 про передачу на збереження автомобіля «Mazda» д/н НОМЕР_2 та зобов'язанням не допускати до керування автомобілем ОСОБА_4

На запит апеляційного суду надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано процес спілкування ОСОБА_4 з поліцейськими у процесі з'ясування обставин ДТП та складання протоколів про адміністративні правопорушення, у томі числі, і за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

З наведених у постанові судді доказів та запису з нагрудної відеокамери поліцейських убачається, що водій ОСОБА_4 перебуває з явними ознаками сп'яніння, зафіксованими у протоколі про адміністративне правопорушення: нечітка мова, тремтіння пальців рук, нестійка хода (решта ознак - запах алкоголю та колір обличчя не можуть бути передані за допомогою відеозапису).

Також з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_4 та інша особа, яка назвалась її подругою, вказують на вживання водієм алкогольних напоїв після керування автомобілем.

Згідно з рапортами працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після скоєння ДТП на вул. П. Запорожця, 26 водій ОСОБА_4 зникла з місця пригоди і поліцейські через деякий час, отримавши свідчення очевидця про те, у якому напрямку зник автомобіль Мазда, причетний до ДТП, виявили автомобіль у дворі по бульвару Перова в м. Києві. Хвилин через сорок після виявлення автомобіля Мазда з'явилась його власниця - ОСОБА_4, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння, та заперечуючи свою провину у ДТП, вказувала, що це не вона вдарила інший автомобіль, а навпаки - її автомобіль було вдарено.

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів того, що ОСОБА_4 вживала спиртні напої після ДТП спростовуються поясненнями самої ОСОБА_4, зафіксованими на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, та даними, викладеними в рапортах поліцейських ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_4 не відмовлялась від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, а поліцейські порушили порядок проведення огляду також спростовуються наведеними у постанові судді доказами та даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Зокрема, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських убачається, що ОСОБА_4 не погодилась на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння ні з використанням технічного засобу, ні в закладі охорони здоров'я.

За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Дніпровського районного суду від 27 лютого 2018 року в частині визнання винною ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому вказана постанова має бути залишена без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Дніпровського районного суду від 27 лютого 2018 року про визнання винною ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста ОСОБА_8 Ковальська