Справа №: 272/471/18
Провадження № 3/272/168/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю прокурора Комінарця А.О.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління захисту економіки ДЗЕ НП в Житомирської області України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,громадянина України,

не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

Андрушівського району Житомирської області,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу ОСОБА_2,обіймаючи у період з 20.11.2015 року по 10.03.2017 року посаду голови Андрушівської районної ради, будучи відповідно до підпункту в п.1 ч.1ст.3 Закону України Про запобігання корупції субєктом,на якого поширюється дія цього Закону, зокрема в частині обовязкового подання декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України Про запобігання корупції, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи,яка припиняє діяльність,повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та подає електронну декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями. Згідно з даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб,уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування,ОСОБА_2 подано декларацію особи,уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування,перед звільненням тільки 03.03.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що в день звільнення він не мав можливості подати декларацію оскільки був звільнений з ініціативи роботодавця та нічого не знав про звільнення. Раніше всі декларації він подавав з робочого місця в своєму кабінеті. Одразу після звільнення його електронний підпис був анульований та доступу до кабінету він не мав. Виготовлення нового електронного ключа зайняло тривалий час. Трудову книжку на руки він отримав лише 11.10.2017 року. Просив закрити провадження в справі за відсутності в його діях складу правопорушення,оскільки не мав умислу на порушення вимог закону.

Прокурор заперечив щодо закриття справи, просив застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч.1ст.172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, доводи прокурора,дослідивши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст.7 та ст. 245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи та на достатніх доказах.

Ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, яке полягало в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Згідно з п.2 розяснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В матеріалах адміністративної справи є пояснення порушника (а.с.21-22),згідно яких він подав електронну декларацію 15.03.2017 року типу «після звільнення»,оскільки невірно розтлумачив чинне законодавство.

Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП викликає обґрунтовані сумніві, які відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України тлумачаться на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення,оскільки не містить ніяких посилань на докази умисного порушення строків подання декларації або умислу на її неподання,наявності у порушника особистого інтересу чи інтересу третіх осі.

Звідси суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, оскільки будь-які докази субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відсутні.

Згідно з пунктом 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного суд вважає, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

керуючись ст.ст. . 247 283-285 КУпАП України,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:ОСОБА_3