Справа № 724/1186/18
Провадження № 3/724/409/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2018 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Гураль Л.Л. розглянувши справу відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, паспорт серія КР 331811, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2018 року о 10:35 годині водій ОСОБА_1 у с. Грозинці, Хотинського району, по вул. Дружби керував т/з. «ЗУБЕРТ» б/н. з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різький запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в присутності свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Неможливість розгляду справи по суті виникла тільки з процесуальних підстав, у звязку з систематичною неявкою в судові засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не виявила інтересу до розгляду справи по суті, а також у звязку із клопотаннями захисників про відкладення слухання справи. Так, 06.08.2018 року розгляд справи був відкладений у звязку із клопотанням ОСОБА_1 про оголошення перерви через залучення захисника, 28.08.2018 року по справі була оголошена перерва у звязку із клопотанням захисника ОСОБА_2 про можливість ознайомлення із матеріалами справи, 07.09.2018 року розгляд справи не відбувся у звязку із клопотанням захисника ОСОБА_2 про виклик свідків, 24.09.2018 року у звязку із клопотанням захисника ОСОБА_3 про надання часу для ознайомлення із матеріалами справи. Крім того, 05.10.2018 року від захисника ОСОБА_3 знову в черговий раз надійшло клопотання про відкладення слухання справи через зайнятість в іншому процесі, будь-яких доказів на підтвердження цього суду не подано.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка згідно частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, надає кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є обов'язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Пунктом 7 цього ж Пленуму встановлено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено через безпідставне задоволення необґрунтованих клопотань учасників процесу, що спричинило відкладення розгляду справи на тривалий час, невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи тощо, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов'язків.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд розцінює систематично заявлені клопотання захисників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як такі, що мають ознаки зловживання своїм процесуальним правом, з метою уникнення в подальшому адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та спливу строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи те, що подальше відкладення розгляду справи може призвести до закінчення строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, які закінчуються через сім днів, а також ненадання підтвердження зайнятості в іншому судовому засіданні, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_3 від 05.10.2018 року про відкладення слухання справи задоволенню не підлягає, оскільки явно направлено на затягування процесу.

Крім того, з метою повного та неупередженого розгляду справи, а також у звязку із заявленим клопотанням, суд в судове засідання викликав свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак на неодноразові виклики до суду, останні не з'явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

На підставі зібраних у справі доказів суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП судом розцінюється як спосіб захисту власних інтересів і спробу уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя.

Крім того, згідно п. 7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 355755 від 12.07.2018 року (а.с. 4); актом огляду на стан алкогольного спяніння (а.с. 4); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 5), ОСОБА_4 (а.с. 6), ОСОБА_5 (а.с. 7).

Так, згідно акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «ДРАГЕР» 2257, у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 4).

В основу висновку про винуватість ОСОБА_1 суд ставить його письмові пояснення (а.с. 5), згідно яких він свою вину визнав, підтвердив, що вживав 0,5 літра алкогольного пива, після чого керував транспортним засобом, від проходження огляду на стан спяніння відмовився.

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР, до матеріалів справи додано письмові пояснення свідків ОСОБА_4 (а.с. 6) та ОСОБА_5 (а.с. 7), які підтвердили факт відмови останнього від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі.

Приймаючи до уваги викладене, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні захисниками ОСОБА_6В та ОСОБА_3 належними та допустимими доказами не доведено, що вказані показання ОСОБА_1 здійснювалися під тиском чи недобровільно.

Згідно довідки начальника СРПП № 2 Хотинського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7, гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_5, посвідчення водія не отримував.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суддя виходить з характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, посвідчення водія не отримував, ступеню його вини, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність не встановлено та інших вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, враховуючи те, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відноситься до суспільно небезпечних, носить умисний характер дій порушника та свідчить про його неповагу до безпеки руху, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника, ступеню його вини та його вихованню і запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 280, 283, 284, 294, 303 ч.1, 40-1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, паспорт серія КР 331811, адміністративне стягнення: штраф у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серія КР 331811 судовий збір у дохід держави в розмірі 352,40 (триста пятдесят дві) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Строк предявлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: ОСОБА_8