Справа № 344/8117/18
Провадження № 33/779/406/2018
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 а його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_2, на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 01 серпня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят два ) грн. 40 коп.

З постанови судді вбачається, що 19.05.2018 року о 02 год. 39 хв. в с. Верхній Ясенів, Верховинського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 21011» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху , за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 01 серпня 2018 року щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз'яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 повністю підтримав доводи, викладені в АС та заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Крім цього, пояснив, що у вказаний в протоколі даті та час дійсно керував своїм автомобілем та був зупинений працівниками поліції. На їх вимогу пройшов огляд на стан сп'яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер», результат був позитивний, однак він з таким результатом не погодився. Працівники поліції не доставляли його для проходження медогляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі. Окрім цього, зазначив, що під час проходження його огляду на стан сп'яніння, свідки були відсутні.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

30 серпня 2018 року, в засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 не з'явилися, хоча про дату та час розгляду справи були належним чином повідомлені. Клопотань про відкладення розгляду справи, від них не надходило.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_4, які просять скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

З постанови судді вбачається, що заявлене клопотання ОСОБА_2 про долучення до справи документів, що характеризують його особу були задовольнені.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Постанова судді від 01 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 винесена з дотриманням вимог вищевказаної статті цього Кодексу, згідно встановлених фактичних обставин вчиненого правопорушення.

При складенні протоколу водію ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с. 1).

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2 у АС своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 030395 від 19.05.2018 року, з якого вбачається, що саме він 19.05.2018 року о 02 год. 39 хв. в с. Верхній Ясенів, Верховинського району Івано-Франківської області, керував транспортним засобом «ВАЗ 21011» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9 а) ПДР, у протоколі правопорушник власноручно зазначив, що будучи хворим, випив настоянку від застуди (а.с. 1); результатом алко-тестера «Драгер» тест № 2466 на стан сп'яніння, який підтвердив перебування правопорушника в стані алкогольного сп'яніння - 0,66 % проміле, (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_2 погодився із результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, про що засвідчив своїм підписом (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які додані до протоколу про адмінправопорушення про те, що водій ОСОБА_2, в їх присутності, дійсно погодився пройти перевірку для визначення стану сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 0,66 % проміле (а.с. 4-5); рапортом інспектора поліції (а.с. 6).

Покликання апелянта про те, що інспектором поліції грубо порушено інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння, зокрема щодо проходження ним на місці огляду для визначення у нього стану сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» у присутності двох свідків, є необґрунтованим, виходячи із наступного. Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 не наводить жодних заперечень щодо законності вимог працівників поліції з приводу пропозиції йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Законом встановлено наступний порядок огляду водія на стан алкогольного сп'яніння. Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Жодних доказів того, що прилад зафіксував відсутність алкогольного сп`яніння, стороною захисту надано не було, під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Крім того, доводи апелянта про те, що в супереч вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції, у зв'язку із його незгодою з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці, поліцейські не доставляли його для проходження такого огляду в медичний заклад, є безпідставним, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог частин 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта стосовно того, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, оскільки такий огляд проведений за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest Drager» інспектором поліції Верховинського ВП ГУНП старшим сержантом поліції ОСОБА_7 у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в інших доданих до нього документів ОСОБА_2 не наводив жодних заперечень щодо результатів алкотестера «Драгер», за допомогою якого проводився огляд його на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому доводи АС в цій частині, є безпідставними.

Відсутність в матеріалах справи будь-яких відомостей апелянта про його незгоду з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським, з використанням спеціальних технічних засобів на місці, а тому в апеляційного суду немає жодних сумнівів в достовірності та законності прийнятого рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він керував транспортним засобом, однак в стані алкогольного сп'яніння не перебував, є необґрунтованим, оскільки спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, і спрямовані вони виключно на уникнення ним відповідальності за вчинене.

З урахуванням викладеного, доводи, викладені в АС ОСОБА_2 про невинуватість, є необґрунтованими, та спростовуються перевіреними доказами в апеляційній інстанції.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції об'єктивно розглянув справу, правильно оцінив докази, і його висновок про те, що ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, є правильним.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 01 серпня 2018 року щодо ОСОБА_2 немає.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк