Справа № 163/655/18 Провадження №33/773/442/18 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2018 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., за участю захисника Климович Т.Д., розглянувши апеляційну скаргу захисника Климович Т.Д. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 320 гривень судового збору.

ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він близько 18:50 години 30.03.2018 року по вулиці Брестська в місті Любомль Волинської області, в порушення п.2.9 Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі захисник Климович Т.Д. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що оскаржувана постанова судді є незаконною та необґрунтованою. Так, при прийнятті рішення судом не враховано, що огляд на стан сп'яніння працівниками поліції проводився з порушеннями вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного …. сп'яніння від 09.11.2015 № 1452/735. Зокрема, огляд на стан сп'яніння водія безпідставно проведено не на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції, а в медичному закладі, оскільки працівники поліції не були забезпечені спеціальною вимірювальною технікою. При цьому, лікарем при медичному огляді застосовано прилад «Драгер», який є несертифікованим, тому його результати не можуть братися до уваги судом. Потрібно було в лікарні згідно з вимогами відповідної Інструкції відбирати у ОСОБА_2 зразки біологічного середовища, проводити лабораторні дослідження, на підставі яких встановлювати наявність чи відсутність у нього стану сп'яніння. Висновок лікаря ТМО Любомльського і Шацького районів щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 не відповідає вимогам Інструкції, оскільки бланк містить посилання на наказ МОЗ та МВС, що втратив силу. Дані обставини свідчать про те, що результати огляду ОСОБА_2 у лікарні є недійсними. Інших належних та допустимих доказів, які підтверджують вину ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення в матеріалах справи немає.

ОСОБА_2 подав до апеляційного суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення адвоката Климович Т.Д., яка підтримувала свою апеляційну скаргу та просила закрити провадження у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суддя прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення об'єктивно доводиться зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 265021, у якому ОСОБА_2 власноручно написав пояснення, що випив пиво, після чого керував автомобілем (а.с.1); висновком медичного огляду лікаря ТМО Любомльського та Шацького районів ОСОБА_4 від 30.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння(а.с.2); актом медичного огляду, згідно з яким зафіксовано ознаки алкогольного сп'яніння та діагноз ОСОБА_2 - «алкогольне сп'яніння» (а.с.3).

Крім того, в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_3 як свідок показав, що побачив, як керований ОСОБА_2 автомобіль розвернувся на пішохідному переході. На службовому автомобілі розминувся з ним, розвернувся і став наздоганяти. Коли зупинився, ОСОБА_2 вже розмовляв із сторонньою особою на вулиці. Представився і пояснив йому причини спілкування. Оскільки ОСОБА_2 мав лише техпаспорт на автомобіль, прибули у відділ поліції. Через підозри на його стан сп'яніння проїхали для проведення медичного огляду в лікарню. На той час не був забезпечений відповідними пристроями для встановлення стану сп'яніння, іншим чином підтвердити чи спростувати підозри на такий стан можливості не мав. Оскільки лікар встановив у ОСОБА_2 стан сп'яніння, склав відповідний протокол. Також відносно ОСОБА_2 були складені протоколи за ознаками ст.ст.125, 126 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із п.6 розділу І тої ж Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів врегульовано розділом ІІ Інструкції.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що лікарем, в порушення вимог відповідної Інструкції, не взято зразки біологічного середовища, з яким не проведено дослідження, не заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог п.п.7, 10 р. ІІІ Інструкції, відібрання зразків біологічного середовища лікарем обов'язково здійснюється для проведення лабораторних досліджень щодо обстежуваної особи на визначення її сп'яніння наркотичним засобом або психотропної речовини.

Відібрання біологічного середовища лікарем в особи при проведенні медичного огляду для виявлення стану алкогольного сп'яніння не є обов'язком лікаря.

Разом з тим, будь-які клопотання ОСОБА_2 про відібрання у нього біологічного середовища при проведенні медичного огляду в матеріалах справи відсутні.

Отже, підстав для визнання даного медичного огляду недійсним чи недовіряти змісту висновку лікаря, про що просить апелянт в скарзі, апеляційний суд не знаходить.

Також у даній справі встановлено, що огляд на стан сп'яніння інспектором Кратом С.І. не проводився через відсутність в нього відповідного технічного засобу.

Така обставина дає законні підстави для проведення медичного огляду особи в закладі охорони здоров'я, що і було зроблено в даному випадку.

Висновок лікаря ТМО Любомльського і Шацького районів щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 обгрунтованого сумніву не викликає. Твердження захисника про його невідповідність Інструкції, оскільки бланк містить посилання на наказ МОЗ та МВС, що втратив силу, не заслуговує на увагу, так як бланк висновку має ті ж графи та пункти, як і визначені чинною Інструкцією, належним чином заповнений, містить підписи ОСОБА_2 та лікаря.

Тому формальне зазначення попереднього наказу МОЗ та МВС на бланку не впливає на зміст висновку та його доказове значення.

Не спростовує такого висновку із застосування пристрою «Alcotest 6510», який має відповідне свідоцтво про повірку. Надана лікувальним закладом копія відповідного журналу містить вказівку на номер алкотесту №10009 із встановленим результатом 1,38 проміле алкоголю.

Отже, доводи апеляційної скарги були предметом розгляду в суді першої інстанції, де були спростовані вищенаведеними доказами.

Докази, які свідчать про невинуватість ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_2 чи його захисник апеляційному суду не надав, а тому відсутні правові підстави для закриття провадження щодо нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя в повному обсязі дотрималась дані вимоги закону та обґрунтовано призначила ОСОБА_2 безальтернативне адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Таким чином, підстав для скасування постави судді, з мотивів наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Климович Т.Д. в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 23 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов