Справа № 484/1502/18 06.07.2018 06.07.2018 06.07.2018
Єдиний унікальний номер судової справи 484/1502/18
Номер провадження 33/784/300/18 Головуючий у місцевому суді: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року місто Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Миколаївської області апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області встановлено, що 04 квітня 2018 року о 22:50 год. водій ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ-21013, реєстраційний номер 638-93НІ по вулиці М.Грушевського в місті Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі останній відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2018 року, як необґрунтовану та таку, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом при ухваленні оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права та не взято до уваги, що ОСОБА_3 не пропонувалось поліцейським пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Драгер», а тому він не відмовлявся від його проходження. Окрім того він був згодний поїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду, оскільки був впевнений в тому, що не вживав алкогольні напої.

Також зазначено, що свідки, які вказані у протоколі, не були присутні на місці складання протоколу, та особі, яка подала апеляційну скаргу, невідомо яких саме осіб, в який час та в якому місті опитували працівники поліції.

Окрім того звернуто увагу на те, що заяву про розгляд справи у його відсутність ОСОБА_3 підписав, оскільки поспішав на роботу, але помилково не помітив що згідно шаблону цієї заяви він визнає себе винним.

При цьому посилався на те, що з відеозапису, наданого до суду працівниками поліції, не вбачається факту а ні перебування ним у стані алкогольного спяніння, а ні наявності свідків.

Заслухавши захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у даній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.2,3,5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,4,6,7,8 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

При цьому, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №384683, водій ОСОБА_3 04 квітня 2018 року о 22:50 год. керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21013, реєстраційний номер 638-93НІ, по вулиці М.Грушевського в місті Первомайську Миколаївської області, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.

Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер», та у медичному закладі у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_6, правопорушник відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об'єктивно підтверджено письмовими поясненнями двох свідків, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

При прийнятті рішення, місцевий суд обґрунтовано врахував письмові пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які не були допитані судом, але їх письмові пояснення відповідно до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення (протилежного судом не встановлено).

Таким чином, наведені показання свідків узгоджуються із змістом протоколу, та свідчать про те, що ОСОБА_3 мав ознаки алкогольного сп'яніння, але в присутності двох свідків відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на те, що на відеозапису не зафіксовано свідків, не спростовує наведені вище докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на невідповідність викладених обставин правопорушення диспозиції ст.130 КУпАП суперечать положенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), у якій зазначено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, а його проведення та фіксація результату або відмови здійснюється у відповідності до розділу ІІ цієї Інструкції.

Отже, протиправною є відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного або іншого сп'яніння тільки у випадку пред'явлення до нього законної вимоги поліцейськими щодо його проходження при наявності ознак такого стану.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Оскільки сам факт відмови від проведення тесту за допомогою алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду в медичній установі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейськими взагалі не пропонувалось пройти медичний огляд на місці зупинки, а на пропозицію пройти огляд в закладі охорони здоровя він погодився, спростовуються письмовими поясненнями свідків, а доказів протилежного ОСОБА_3О та його захисником не надано.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на з'ясування такого стану.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_3 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2018 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2