Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Ліпчанський С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Мар'їнського районного суду Донецької області від 10.10.2016 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

ВСТАНОВИЛА:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_2 27.07.2016 року о 17.00год. у м.Красногорівка по вулиці Фрунзе керував транспортним засобом «ВАЗ» державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від продуття алкотесту і проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Мар'їнського районного суду Донецької області від 10.10.2016 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, скасувати останнє, закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу у його відсутність, без належного повідомлення про місце, час та дату розгляду справи, копію оскаржуваного судового рішення він отримав 31.05.2018 року, і вже 09.06.2018 року подав апеляційну скаргу, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і просить його поновити.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що у зазначений у постанові час він не керував транспортним засобом, а сидів на місці водія і чекав ОСОБА_3, який і керував автомобілем.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений без його участі, він не підписував цей протокол, відсутні підтвердження того, що він в присутності понятих відмовився від підпису, його не ознайомили з процесуальними правами, чим порушили право на захист.

Наполягає на тому, що не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтвердили його відмову пройти цей огляд.

Зазначає, що висновок суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, є передчасним і не відповідає фактичним обставинам справи.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 09.06.2018 року не з'явився, про місце, дату та час апеляційного розгляду був повідомлений належним чином телефонограмою (а/п 35) за номером мобільного телефону НОМЕР_2, який останній вказав в апеляційній скарзі (а/п 13), направив електронною поштою заяву про проведення апеляційного розгляду без його участі, в якій також просив задовольнити апеляційну скаргу (а/п 38-39).

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 вбачається, що судове рішення постановлено 10.10.2016 року у його відсутність (а/п 8), без повідомлення останнього належним чином про день, місце та час слухання адміністративної справи стосовно нього, оскільки суд першої інстанції взагалі не викликав ОСОБА_2 у судове засідання, а у протоколі про адміністративне правопорушення у графі про розгляд справи відсутня дата розгляду, а у графі «Підпис особи, ознайомленої з місцем, часом розгляду справи та якій роз'яснено її права і обов'язки» підпис ОСОБА_2 відсутній (а/п 2).

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки невиконання судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, позбавило ОСОБА_2 можливості у визначений ч.2 ст. 294 КУпАП строк оскаржити постанову суду.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа розглянута у відсутність ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне його сповіщення про місце та час розгляду справи, копію оскаржуваного судового рішення останній отримав після письмового звернення 24.05.2018 року до суду першої інстанції з проханням надати копію оскаржуваної постанови, яку і отримав під розпис 31.05.2018 року (а/п 12).

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо.

Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою, яке тягне безумовне скасування судового рішення.

Відповідно до вимог ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція скасувавши постанову має право закрити провадження по справі або прийняти нову постанову.

Розглянувши по суті адміністративну справу стосовно ОСОБА_2 приходжу до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2 27.07.2016 року о 17.00год. у м.Красногорівка по вулиці Фрунзе керував транспортним засобом «ВАЗ» державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від продуття алкотесту і проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 № 975193, який складений 27.07.2016 року (а/с 2); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 (а/п 3) і ОСОБА_5 (а/п 4), відповідно до яких ОСОБА_2 у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення і додані до нього матеріали складені відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_2, а тому доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння, а тому суд правильно визначив, що не виконання такого обов'язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців із дня вчинення правопорушення, а при тривалому правопорушенні - не пізніше трьох місяців з дня його виявлення.

Згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху 27 липня 2016 року, строк накладення адміністративного стягнення сплив, з цих підстав провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити на підставі ст.247 ч.1 п.7 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 294, 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Мар'їнського районного суду Донецької області від 10 жовтня 2016 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Мар'їнського районного суду Донецької області від 10.10.2016 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за статтею 130 ч.1 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік скасувати.

Закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_2 за статтею 130 ч.1 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, які передбачені ст. 38 КпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: