пр. № 3/759/6308/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2018 року Суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної служби МВС України в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 169174 від 14.09.2018 р., водій ОСОБА_1 14 вересня 2018 року близько 19 год. 40 хв. по вул. Борщагівській, 186 в м. Києві керував транспортним засобом автомобілем Yamaha Viro д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя. Від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 до суду не з'явився, який про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього.

Відповідно до статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 на підставі матеріалів, що є у справі.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 повинен був на вимогу працівника поліції проїхати до медичного закладу, щоб пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. За таких підстав, суд розцінює дії ОСОБА_1 як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Положення ст. 61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженими на такі дії працівниками патрульної служби у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки дані протоколу ґрунтуються на інших матеріалах справи, суд визнає їх також належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 не довів відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а тому суд вважає, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, суд згідно з вимогами ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягається вдруге, що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2018 р., яка станом на день постановлення даного рішення не оскаржувалась, набула чинності 17.09.2018 р.

Відповідно до вказаної вище постанови суду, ОСОБА_1 20.07.2018 р. керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння.

Суд, враховуючи особу ОСОБА_1 та дослідивши матеріали адміністравиної срави, враховуючи повторність данного правопорушення приходить до висновку, що вина останнього доведена та підтверджена.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним та призначити йому стягнення у вигляді штрафу та позбавленя права керування на певний строк з оплатним вилученням транспортного засобу.

Керуючись ч. 2 ст. 130, ст.ст. 283, 289 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповдільності за вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. в дохід держави та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, з оплатним вилученням транспортного засобу автомобіля Yamaha Viro д.н.з. НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КпАП України.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі до районного суду скарги про її оскарження протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: