Провадження № 3/712/4262/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі :

головуючого/судді Чечот А.А.

при секретарі Деркач А.І.

за участю прокурора Лисик М.А.

розглянувши матеріали за фактом вчинення адміністративного корупційного правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого головним спеціалістом відділу прийому громадян та роботи громадської приймальні управління організаційного забезпечення департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2.

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією серії ГР № 306321 від 27.11.2018 року, ОСОБА_1 будучи головним спеціалістом відділу прийому громадян та роботи громадської приймальні управління організаційного забезпечення департаменту соціальної політики Черкаської міської ради та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація) за 2017 рік.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

У відповідності до статті 1 Закону визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає, що «несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тягне за собою накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативпо-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Абзацом 3 ст. 3 встановлено, що посадами в органах місцевого самоврядування є: посади, па які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад» , «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», цим та іншими законами України. Посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» визначено, що основними обов'язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування.

Ч. 2 ст. 12 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» встановлено, що па посадових осіб місцевого самоврядування поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої па виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку, встановленому Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до Розпорядження міського голови м. Черкаси №1 14-р(к) від 28.03.2017 «Про переведення працівників департаменту соціальної політики» з ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста відділу прийому громадян та роботи громадської приймальні управління організаційного забезпечення цього департаменту.

Згідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону, субєкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Законом передбачено чотири типи декларацій субєкта декларування, серед яких перше місце займає - щорічна декларація, яка подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 3 1 грудня звітного року.

Саме ч. 1 ст. 45 Закону чітко визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

З 1 січня 2018 року розпочався етап подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Таким чином граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_1 було визначено Законом 1 квітня 2018 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік ОСОБА_1 подана до Реєстру - 02.05.2018.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАГІ передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ВССУ у розясненні за вих. № 223-943/4-17 від 22.05.2017 зазначив, що під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вар тою тощо.

Поважних причин несвоєчасного подання електронної декларації у ОСОБА_1 встановлено не було, оскільки субєкт мав можливість вжити всі необхідні дії для своєчасної подачі декларації із 01.01.2018 до 31.03.2018, а відповідно до наданого листа /(А «УСС» щодо проблем у роботі сайту ЄДРД, то ОСОБА_1 міг можливість безперебійно подати Е-декларацію.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину за ст. 172-6 ч.1 КУпАП не визнав.

Прокурор вважає, що винність ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, в його діях вбачає склад адміністративного корупційного правопорушення, тому просить суд застосувати до порушника стягнення у вигляді штрафу.

Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення правопорушника та дослідивши надані в судове засідання матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 252-280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- даними протоколу серії ГР № 306321 від 27.11.2018 року про вчинення до адміністративного правопорушення повязаного з корупцією;

- даними листа прокуратури Черкаської області від 13.11.2018 року;

- даними повідомлення від 18.05.2018 року про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій;

- даними послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій»;

- даними єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

- даними витягу з розпорядження від 28.03.2017 року;

- даними попередження про обмеження;

- даними посадової інструкції;

- даними роз»яснення щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції»;

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1, будучи головним спеціалістом відділу прийому громадян та роботи громадської приймальні управління організаційного убезпечення департаменту соціальної політики Черкаської міської ради та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 етапі 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме подав Е-декларацію 02.05.2018, хоча граничний термін подачі такої декларації законом визначено 31.03.2018, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Аналіз зібраних доказів свідчить про те, що вина ОСОБА_1 за ст. 172-6 ч.1 КУпАП доведена повністю.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини та майнового стану, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в виді штрафу, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, так як застосування до нього цього стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як ним самим, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 172-6 ч. 1, 248, 249, 251, 268, 283-285 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції»,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., який зарахувати на рахунок: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Головуючий: А.А.Чечот