Єдиний унікальний номер 725/6456/18
Номер провадження 3/725/3975/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 ч. 1 КпАП України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Першотравневого районного суду м. Чернівці надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 164 ч. 1 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 0006662 від 26.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 26.11.2018 року о 13 год. 30 хв. здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на транспортному засобі «FIAT», д.н.з. НОМЕР_1 без державної реєстрації, як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КпАП України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, однак суду зазначив, що перебуває у скрутному матеріальному становищі на підставі чого просив суд звільнити його від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та обмежитись відносно нього оголошенням усного зауваження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Однак, згідно зі ст. 33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Також суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 164 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність; господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Також, із ст. 42 Кодексу вбачається, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Однак, протоколом № 0006662 від 26.11.2018 року зафіксований одиничний факт, що мав місце відповідно 26.11.2018 року, а не систематичну діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу.

Також, одиничний факт надання платних послуг по перевезенню пасажирів не утворює складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

При цьому навіть при наявності кількох протоколів щодо однієї особи за кожним окремим фактом здійснення певного виду діяльності не надає суду можливості притягнути цю особу до відповідальності, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого про нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. А згідно з положеннями ч. 3. Ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративне правопорушення. Зокрема, справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0, 42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодачого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст. 6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У звязку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Згідно ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, її майновий та сімейний стан. Зокрема, щире каяття, перебування останнього у скрутному матеріальному становищі, також суд приймає до уваги те, що адміністративне правопорушення вчинене вперше.

За таких обставин, керуючись ст. 22 КУпАП, суд вважає за можливе обмежитись відносно нього усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 164, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КУпАП та обмежитись відносно нього усним зауваженням.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька