ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5975/18
провадження № 3/753/2344/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, за участю захисника Полинька О.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

11.10.2016 р. приблизно о 15.50 годині ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на перехресті вул. А. Ахматової та вул. Урлівська в м. Києві, в порушення п.п. 10.1, 12.1, 12.3 ПДР України не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, при виді перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного її об'їзду, у зв'язку з чим здійснив наїзд на перешкоду у вигляді МАФу (торгівельного павільйону), внаслідок чого транспортний засіб та МАФ отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 11.10.2016 р. приблизно о 15 год. 50 хв. він рухався на автомобілі «KIA» по вул. А. Ахматової в сторону пр. Григоренка. Наближаючись до перехрестя вул. А. Ахматової та вул. Урлівська, рухаючись на дозволяючий сигнал світлофору, він помітив, що практично перед його автомобілем НОМЕР_2, який в'їхав на перехрестя, не надавши йому дорогу, створивши тим самим аварійну ситуацію, у зв'язку з чим він змінив напрямок руху та скоїв наїзд на торгівельний павільйон. Вважав себе невинним у ДТП через технічну неможливість ії уникнути у зв'язку із порушенням водієм автомобіля Nissan вимог ПДР України, яка не надала йому дорогу.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП суд першої інстанції при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ст.251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог п.12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до положень п.12.3 ПДР України - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

У судовому засіданні об 'єктивно встановлено, що ОСОБА_3порушив вимоги пп. 10.1, 12.1, 12.3 ПДР України. Обговорюючи позицію захисника Полинька О.А. та ОСОБА_3 про відсутність в діях останнього невідповідностей вимогам ПДР України, суд виходить з наступного.

Так, матеріали справи містять три експертних дослідження. З висновку судової автотехнічної експертизи КНДЕКЦ № 12-1/943 від 15.08.2017 р. вбачається, що швидкість руху автомобіля НОМЕР_1 перед ДТП складала 117,6 км/год. та його водій не мав технічної можливості зупинити автомобіль до перетинання з лінією траєкторії руху автомобіля «Nissan» шляхом застосування екстреного гальмування з моменту наближення автомобіля «Nissan» до смуги руху автомобіля «KIA». При цьому в п. 5 висновку зазначено, що за умови швидкості руху 60 км/год. водій автомобіля «KIA» мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль. В п. 7 висновку зазначено, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля «KIA» ОСОБА_3 повинен був керуватись вимогами пунктів 10.1, 12.3, 12.4 ПДР України. В п. 8 висновку вказано, що невідповідності дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 10.1 ПДР України знаходяться в причинному зв'язку із виїздом даного автомобіля за межі проїзної частини та наїздом на перешкоду.

Висновком судового автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження судового експерта ОСОБА_5 № 1-26/01 від 26.01.2017 р. встановлено, що автомобіль «KIA», рухаючись по вул. Ахматової, наближався до перехрестя з вул. Урлівською зі швидкістю 118,46 км/год. та при такій швидкості він не мав технічної можливості зупинити керований ним автомобіль, а у разі руху зі швидкістю 60 км/год. у водія автомобіля «KIA» була технічна можливість шляхом гальмування зупинити керований ним автомобіль. В п. 10 висновку зазначено, що з технічної точки зору причиною ДТП - виїздом автомобіля «KIA» на праве узбіччя і зіткненням з торговельним павільйоном - є в комплексі невідповідності у діях водія автомобіля «KIA» ОСОБА_3 вимогам п.п. 12.1, 12.4, 12.3, 14.6 та 18.4 ПДР України.

Крім того, матеріали справи містять висновок № ЕD-1709-3-670.17,складений 06.02.2017 р. судовим експертом ОСОБА_6, яким встановлено, що автомобіль «KIA» під керуванням ОСОБА_3 безпосередньо при наближенні до перехрестя з вул. Урлівською рухався із середньою швидкістю біля 75 км/год. та в даній дорожній обстановці перевищення швидкості руху автомобілем «KIA» в причинному зв'язку із виникненням ДТП з технічної точки зору не перебуває, оскільки навіть при дотриманні швидкісного режиму у відповідності до вимог п. 12.4 ПДР України, водій ОСОБА_3 не мав технічної можливості уникнути зіткнення через створення аварійної обстановки діями водія автомобіля «Nissan», пов'язаних з невиконанням вимог п. 16.3, 16.11 ПДР України, а також вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу».

На підставі аналізу зазначених експертних досліджень, суд надає перевагу висновкам судової автотехнічної експертизи № 12-1/943 від 15.08.2017 р. та судового автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження № 1-26/01 від 26.01.2017 р., оскільки зазначені висновки узгоджуються між собою та не протирічать один одному. Також зазначені висновки є більш змістовними та при складенні цих висновків враховувались всі обставини справи, у тому числі різка зміна напрямку руху водієм автомобіля «KIA».

Оцінюючи експертне дослідження № ЕD-1709-3-670.17, складене 06.02.2017 р. судовим експертом ОСОБА_6, суд не може прийняти до уваги викладені в ньому висновки, оскільки зазначені висновки суперечать висновкам обох вищезазначених експертних досліджень. З дослідницької частини цього висновку вбачається, що експерт ОСОБА_7 досліджував лише обставини на предмет відповідності дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 12.3, 12.4 ПДР України щодо дотримання водієм швидкісного режиму, але не досліджувались інші дії водія ОСОБА_3, пов'язані, зокрема, зі зміною напрямку руху на предмет відповідності цих дій вимогам п. 10.1 ПДР України, оскільки на вирішення експерта ці питання не були поставлені.

Аналіз наведених обставин та положень закону свідчить про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, правопорушення було вчинено 11.10.2016 р. Таким чином, на теперішній час сплили строки накладення адміністративного стягнення, визначені ст. 38 КУпАП та провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 124, 247, 251,252, 268,283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв