ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1, за участю особи , яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06.11.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 листопада 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн.00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови судді Глибоцького районного суду м. Чернівців від 06 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнаний судом винуватим за те, що він 06.10.2018 р. о 17 год. 00 хв. керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-19 КН522 Доманово - Тереблече з ознаками алкогольного спяніння . Від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного спяніння водій відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06.11.2018 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження по справі.

Посилається на те, що судом під час розгляду справи не отримано доказів, які б свідчили про те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. В протоколі не зазначено на порушенням ним пункту 2.9.а ПДР України. Вважає , що вказаний протокол не відповідає дійсності та обставинам справи, вимогам ст.ст. 130, 266 КУпАП. Звертає увагу на те, що протокол, який став підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності ґрунтується тільки на припущеннях працівника поліції, у якого

виникла підозра, що апелянт перебуває з явними ознаками алкогольного

Справа №33/822/62/18 Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Семенюк К.М.

спяніння. Також працівник поліції зробив невірний висновок про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу.

Вказує, що в протоколі відсутні відомості про те, що йому пропонувалося пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також, що апелянт відмовився від проходження такого огляду.

Також звертає увагу суду, що в матеріалах справи відсутні дані про відмову від проходження огляду у закладі охорони здоровя.

Крім того, апелянт посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено лише одну ознаку, передбачену Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Інша значена у протоколі поліцейським ознака, а саме почервоніння очей не відповідає вимогам інструкції.

Вказує на те, що в порушення вимог ст.266 КУпАП та вищевказаної інструкції, протокол про відмову від проведення огляду на стан спяніння, складений не в закладі охорони здоровя в присутності свідків, а на місці зупинки. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні дані про його відсторонення від керування транспортним засобом та передачі керування іншій особі.

Заслухавши ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові в проходженні огляду на стан спяніння в законному порядку, доведено протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ№ 014662 від 06.10.2018 року, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, які відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі й дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ№ 014662 від 06.10.2018 року встановлено, що 06.10.2018 р. о 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі М-19 КН522 Доманово - Тереблече з явними ознаками алкогольного спяніння . Від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану алкогольного спяніння водій відмовився в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 В даному протоколі зазначено, що водієм ОСОБА_2 порушено п. 2.5 ПДР України, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Крім того, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, а саме акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що водій ОСОБА_2 відмовився від огляду за допомогою приладу драгер на місці зупинки.

Також оглянутим відео з бодікамер працівників поліції, які наявні в матеріалах справи, підтверджено той факт, що ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан спяніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоровя.

А тому, доводи апелянта з приводу того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя не відповідає матеріалам адміністративної справи та спростовується вищевикладеними доказами.

Також, апеляційний суд не може погодитися з доводами апелянта з приводу того, що в протоколі про адміністративне правопорушення наявна лише одна ознака, яка передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Інша ознака, як почервоніння очей не відповідає вимогам інструкції.

Так пунктом 1 розділом 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2017 року № 1452/735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Пункт 3 розділу 1 вищезгаданої інструкції вказує на те, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_2 зазначено дві ознаки алкогольного спяніння, одна із яких співпадає з п.3 інструкції - запах алкоголю з порожнини рота.

Апеляційний суд вважає, що відповідно до інструкції поліцейський повинен виявити хоча б одну ознаку алкогольного спяніння у водія транспортного засобу, для того щоб останній підлягав огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку .

Посилання апелянта на ті обставини, що протокол про адміністративне належним чином не оформлений та складений в порушення вимог ст.ст. 251, 252, 256 , 266 КУпАП, а також в порушення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції» є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді справи.

Апеляційний суд вважає, що працівник поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у відповідності ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» правильно оформив протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП, вказавши на порушення п.2.5 ПДР України - як відмова пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння.

Районний суд всебічно, повно і об'єктивно з'ясував вказані обставини справи, та вирішив її в точній відповідності з законом.

Таким чином, вважаю, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути підставою для скасування постанови суду. Рішення районного суду по суті є правильним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 130, 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити - без задоволення, а постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06.11.2018 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом : суддя К.М. Семенюк