Справа № 206/3262/18
Провадження № 3/206/1206/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

при секретарі Чабаненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 КУпАП,-

за участю особи

стосовно якої направлені матеріали ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 182981 від 04.06.2018 року складений відносно ОСОБА_1 обвинуваченої у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України. 06.05.2018 року о 13 годин 00 хвилин знаходячись у м. Дніпро на вул. Будівельників, в районі вул. А.Янгеля, остання керуючи мікроавтобусом «Мерседес Бенс» державний номерний знак НОМЕР_1. Остання при початку руху не переконалась, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого сталося падіння пасажира ОСОБА_2, яка заходила до салону мікроавтобусу. У разі ДТП пасажир ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та їй спричиненні матеріальні збитки, у вигляді пошкодженого майна. Своїми діями ОСОБА_1, порушила п.10.1 ПДР, внаслідок чого скоїла адміністративне правопорушення, передбачене 124 КУпАП.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 06.05.2018 року приблизно о 13 годині 00 хвилин вона їхала по маршруту, який проходить через вул. Будівельників. На перехресті вул. Будівельників та вул. А.Янгеля, її маршрутне таксі зупинив пасажир. Через передні вхідні двері автомобіля жінка запитала у неї, чи можна проїхати до потрібної їй зупинки за пільговим посвідченням. В цей час із автомобіля маршрутного таксі виходили пасажири. Коли пасажири вийшли з її маршрутного таксі, вона поглянула у люстерку заднього виду та у бокову люстерку, щоб переконатись що всі зайшли до салону автомобіля, та чи можна зачинити двері продовжувати рух. В цей час вона побачила одну жінку в одному з люстерок автомобіля, а іншу в іншій люстерці, а потім тільки одну. Після чого, вона почала запитувати у людей де жінка, яка не зайшла до мікроавтобуса, пасажири їй почали кричати, що вона впала. Вона заглушила двигун автомобіля, та вийшла. Жінка лежала на боці уздовж машини, від переднього колеса до середини автомобіля на бордюрі, а її сумка знаходилась на дорозі. Разом з ще одним чоловіком вона її підняла, та посадила до салону маршрутного таксі. Зачинила двері та поїхали далі по маршруту. ОСОБА_2 всю дорогу сиділа мовчки, претензій до неї не предявляла. Тілесних, або інших ушкоджень на останній вона не бачила. Друга жінка, яка була поводир ОСОБА_2Д, їй сказала, що остання впала із-за того, що вона почала рух автомобілю, а саме коли вона ОСОБА_2 заводила до салону автомобілю, однак це не відповідає дійсності. Через деякий час, до неї зателефонували з автопарку та повідомили, що її розшукує поліція, з приводу того, що в неї в салоні маршрутного таксі впала жінка, але вона відповіла, що це не так та зазначила, що жінка падала на зупинці, а в салоні та із автомобілю, яким вона керувала у неї ніхто із пасажирів не падав.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що 06.05.2018 року о 13 годині 35 хвилин вона з ОСОБА_3 їхали на збори. Тривалий час чекали маршрутного таксі на зупинці. Коли потрібний їм автомобіль маршрутного таксі підїхав на зупинку, вони дочекались поки люди вийдуть із маршрутки. ОСОБА_3 до маршрутного таксі зайшла перша, потім подала руку. Вона рукою трималась за стойку автомобіля. Її одна нога знаходилась у салоні автомобіля, а друга на землі. В цей час водій маршрутного таксі почала рух та її протягнуло два метра по дорозі. Внаслідок чого, у неї одна сторона тіла, була травмована були садни та забої. Вона перебувала у шоковому стані, тому весь час мовчала. Коли вони вже вийшли на зупинці, ОСОБА_3 розповила їй, що вона вся в крові. Водій ОСОБА_1 навіть не запитала в неї, про стан її здоровя. Потім вони приїхали додому та зайшли до аптеки де купили ліки, щоб обробити рани, вона ледве дійшла додому. Біля її будинку вона зустріла свою дочку з онучкою, та все їм розповіла. Вони викликали поліцію та швидку допомогу. Вона потрапила до лікарні де її оглянув лікар та надав первинну медичну допомогу. У неї була травма, а саме забій. Медичне освідчення ОСОБА_2 відмовилась проходити за станом свого здоровя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, суду пояснила, що на автобусній зупинці, яка розташована по вул. А.Янгеля, зупинилось маршрутне таксі, вона запитала у водія, а саме ОСОБА_1, чи можливо проїхати за пільговим посвідченням, остання дозволила їй проїхати по вказаному посвідченню. Вона зайшла до салону маршрутного таксі, а потерпіла тільки підійшла до автомобілю, та взялася за поручні. В цей час, водій не зачинила двері та поїхала далі. Вона почала кричати, а потерпіла впала. Вона кричала, водію маршрутного таксі: «що ви робите?», а водій кричала на неї у відповідь. Потім водій вибігла з автомобілю та почала підіймати ОСОБА_2 з дороги та почала кричати, що вона не посадила потерпілу до маршрутки першою. ОСОБА_2 є не зрячою, а тому потребує допомоги. Проте вони завжди так заходять до маршрутного таксі. ОСОБА_2, весь час коли вони їхали у вказаному маршрутному таксі, після зазначеної події, казала їй, що у неї пече тіло. Коли вони приїхали до своєї зупинки та вийшли з маршрутки, вона побачила, що у ОСОБА_2 вся одежа була у крові. Вони пересіли на іншу маршрутку та поїхали додому, по дорозі вони зайшли до аптеки та купили ліки. Дійшовши додому викликали швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_4, суду пояснила, що вона є матірю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. 06.05.2018 року, точного часу не памятає, приблизно в 13 годині 00 хвилин. Вона сіла до маршрутного таксі, водієм якого є ОСОБА_1 Коли вони їхали по вул. Будівельників, водій зробила зупинку вул. А.Янгеля, один з пасажирів вийшов, а жінка, яка була біля вхідної двері автомобіля запитала у водія, чи можливо проїхати по пільговому проїзному, на що остання їй дозволила. Вказана жінка зайшла до маршрутного таксі, а водій ОСОБА_1 у неї запитала де друга жінка. Пасажири маршрутного таксі почали говорити, що впала. Потерпіла лежала на дорозі напроти бокової двері. Водій вийшла підняла потерпілу, завела її до автомобілю та попрохала надати останній місце. Після чого, вона посадила потерпілу на кресло, вони продовжили рух.

Свідок ОСОБА_5, суду пояснив, що він працює патрульним поліції в УПП Дніпропетровської області. У нього в провадженні перебували матеріали вказаного ДТП. Під час розгляду матеріалів та опитування свідків було встановлено, що під час посадки, автомобіль маршрутного таксі розпочав рух. Внаслідок чого пасажирка ОСОБА_2 впала та отримала тілесні ушкодження. Від проходження судово-медичної експертизи ОСОБА_2 відмовилась.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, надала пояснення суду, в яких зазначила, що у неділю, точної дати не памятає, вона їхала у маршрутному таксі з вокзалу, по вул. Будівельників. Водій маршрутного таксі зупинився на зупинці, в цей час з автомобілю маршрутки виходили люди. На зупинці знаходились дві жінки. Коли пасажири вже вийшли з маршрутки, то одна з вказаних жінок запитала у водія за пільги, потім вона почула, що люди почали говорити, що хтось впав. Вона сиділа біля вікна та побачила, що на дорозі біля бордюру лежала жінка. Водій маршрутного таксі заглушив двигун, вийшла з машини та почала з якимось чоловіком допомагати заходить до салону маршрутки потерпілій. Вони посадили потерпілу на переднє сидіння, після чого водій зачинила двері та вони поїхали далі. Двері у маршрутці були відкритими весь час, як саме впала потерпіла вона не бачила. Водій маршрутного таксі на зупинці, зупинився повністю та не продовжував рух.

Свідок ОСОБА_7, суду пояснила, що 06.05.2018 року, вона зупинила маршрутне таксі під № 34 та направилась на вказаній маршрутці до потрібної їй зупинки. Водій вказаного маршрутного таксі зупинилась на зупинці та стояла. Потім вона почула, що водій почала кричати: «де друга?», після чого водій заглушила двигун автомобілю та вийшла на вулицю. З вікна маршрутного таксі вона побачила жінку, яка лежала на дорозі біля бордюру. Водій ОСОБА_1 та якийсь чоловік допомогли вказаній жінці зайти до салону маршрутного таксі. Вказана жінка була з вадами зору. Поводир, яка була з потерпілою дуже обурювалась з вказаного приводу, а потім Поводир та потерпіла вийшли на потрібній їй зупинці та спокійно пішли. Під час події машина не рухалась.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, потерпілих, а також іншими документами.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Крім того, у відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд повинен визначити чи порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вимоги Правил дорожнього руху і чи стало це порушення причиною ДТП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, яка заперечувала проти притягнення її до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи на які посилається остання, заслухавши свідків, а також вивчивши дані, які міститься в матеріалах справи, суд вважає що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП з огляду на наступне.

Покази потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3, що потерпіла отримала тілесні ушкодження, оскільки особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розпочала рух до повного заходження потерпілої до маршрутного таксі суперечать показам свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які стверджують, що маршрутне таксі не рухалось взагалі до того моменту поки потерпіла не сіла до самого автомобіля.

До показів свідка ОСОБА_4, суд відноситься критично, оскільки остання є матірю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_1

Додана до протоколу довідка Державного закладу «Спеціалізована багатопрофільна лікарня № 1»МОЗ України, згідно до якої зазначено діагноз «забій гомілкостпоного суглобу справа» видана на імя ОСОБА_2 не містить в собі дату складання, та печатки лікаря, що не дає можливості суду встановити коли саме стався забій гомілкостпоного суглобу.

Крім того, в матеріалах справи відсутній акт медичного освідчування потерпілої ОСОБА_2, що позбавляє суд можливості встановити наявність тілесних ушкоджень, механізм та причину їх утворення, а відповідно підтвердити обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, відсутність в матеріалах справи акту медичного освідчування потерпілої підтверджуються показами свідка ОСОБА_5, який в своїх показах зазначив, що ОСОБА_2 відмовилась проходити судово-медичну експертизу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адмін. правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема:забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, недоведеною.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення. При цьому, пунктом п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із вищезазначеного, суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Поштаренко