Справа № 3/593/487/2018
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Бережанський районний суд Тернопільської області

"10" вересня 2018 р.

В складі:
Головуючого судді Німко Н.П.

При секретарі судового засідання Саламон Ю.О.

З участю особи, яка притягується
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бережани Тернопільської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та за ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину та мати похилого віку, працюючого начальником складу автомобільного майна військової частини НОМЕР_1 в м. Бережани Тернопільської області, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,-
В С Т А Н О В И В:
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №-543730 від 11 червня 2018 року складеного інспектором СРПП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Лютим Юрієм Володимировичем вбачається, що ОСОБА_1 , 11 червня 2018 року о 18 год. 00 хв. в м.Бережани по вул. Замкова керував автомобілем Шевроле Авео днз НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 у присутності двох свідків, що підтверджується тестом №-3091 від 11 червня 2018 року. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху за що ч.1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Окрім цього, з протоколу серії АП2 №-543591 від 11 червня 2018 року, складеного поліцейським СРПП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Пришляком Вадимом Петровичем, вбачається, що ОСОБА_1 «… в м.Бережани по вул. Замкова керував автомобілем Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги працівника поліції про зупинку, яка подана включеними спеціальними проблисковими маячками та спеціальним звуковим пристроєм, які водій чітко бачив та чув, однак не реагував, чим порушив п.2.4 ПДР. Час вчинення правопорушення 18 год 00 хв., за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП».
Згідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст. 122-2 КУпАП не визнав і категорично заперечив як факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, так і факт не виконання зазначеної у протоколі вимоги працівника поліції про зупинку, поданої спеціальними звуковими та світловими сигналами. Суду пояснив, що 11 червня 2018 року близько 18 години, будучи тверезим, дійсно керував автомобілем Шевроле Авео днз НОМЕР_2 і рухався по вул. Тернопільській в м.Бережани в напрямку з м.Тернопіль до центру. Під`їжджаючи до перехрестя зазначеної вулиці із вул. Замкова, побачив, що йому назустріч проїхав поліцейський автомобіль. Наблизившись до вказаного перехрестя, повернув ліворуч на вулицю Замкову і в цей момент почув позаду звук поліцейського автомобіля з вимогою зупинки, однак не чув, щоб ця вимога була адресована йому. Завершуючи маневр повороту, проїхавши близько 15-20 метрів, повернув праворуч, заїхавши на подвір`я одного з будинків, що по вул. Замковій. В цей момент вже зрозумів, що вимога поліції адресована йому, оскільки зауважив, що автомобіль поліції рухався за ним й також повернув у вказаний заїзд. Тут він зупинився й вийшов з автомобіля. До нього зразу підійшов працівник поліції з вимогою показати документи і питав чому він втікав, на що він документи пред`явив, а факт втечі заперечив. Тут же йому було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння на місці зупинки, на що він погодився й продув пристрій Драгер. Результат на апараті був позитивний 1,72 проміллє. Після цього він сказав, що не погоджується із таким результатом і роздрукований чек не підписав, як і складений акт огляду. На що працівники поліції силоміць примусили проїхати з ними в райвідділ, одягнули на нього кайданки, протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП було складено в райвідділі, від пояснень у ньому він відмовився, оскільки не був згідний із вчиненим порушенням. При цьому, вже пізніше, ознайомившись із законодавством й нормативними актами, які регулюють порядок такого огляду, дізнався, що у випадку його незгоди із результатами огляду на спеціальному пристрої, працівники поліції мали запропонувати йому пройти такий огляд в медичному закладі. Однак, про таке його гарантоване право йому на місці роз`яснено не було і він ним, в силу своєї тодішньої юридичної необізнаності, не скористався. Й на даний час вважає, що тестування на Драгері відобразило невірні результати і огляд в медичному закладі показав би інакший, негативним результат. Вважає, що прилад Драгер при тодішньому його огляді не повинен був використовуватися, оскільки не пройшов обов`язкової періодичної повірки та калібрування. Так, згідно відомостей у роздруківці приладу, останнє його калібрування здійснено 17 лютого 2017 року, натомість, як повірка такого приладу повинна здійснювати не рідше одного разу на рік. Тобто станом на 11 червня 2018 року прилад не пройшов обов`язкової періодичної повірки, а тому його показники не можуть вважатися вірними. Як на доказ того, що прилад несправний й на велику похибку у його показниках, також послався на довідку метереології, яку він витребував за власною ініціативою і надав суду. Так, згідно довідки, температура повітря 11 червня 2018 року, станом на 18 годину в м.Бережани Тернопільської області складала 25,2 градуси Цельсія, натомість, як у чеку Драгера, у вказаному місці та у вказаний час, така температура склала аж +32 градуси Цельсія. Просить суд також звернути увагу, що акт його огляду, яким мало бути зафіксовано результати його огляду на стан алкогольного сп`яніння й у якому відображено той самий результат, що і у чеку Драгера, не підписаний працівником поліції, який його склав. Щодо свідків, які давали письмові пояснення про те, що він не виконував вимоги працівників поліції про зупинку, просить оцінити їх критично, оскільки свідки не повідомлені про кримінальну відповідальність за неправдиві показання. Пояснення ж у них відбиралися набагато пізніше, ніж та дата, яка вказана у цих письмових поясненнях і в розмові із ним ( він має аудіо запис таких розмов), свідки такий факт підтвердили.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також оголосивши у судовому засіданні пояснення свідків, дослідивши та перевіривши докази по справі на їх належність, допустимість й достатність у логічному взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 та ст. 122-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Положеннями ч.2 ст.266 КУпАП та п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).
Відповідно до ст.266 ч.3 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Положеннями розділу І п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним Наказом №1452/735 від 09.11.2015 року Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначається «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, (надалі Порядок).
Пунктом 3 Порядку визначено, що огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з п.6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Пунктом 11 Інструкції передбачено, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством, а ст. 259 КУпАП визначено, що у разі неможливості складення протоколу про адміністративного праворушення на місці його вчинення, порушника може бути доставлено в поліцію.
З наведеного слідує, що адміністративний протокол міг бути складений у відділенні поліції, проте огляд водія на стан алкогольного сп"яніння повинен проводитись виключно за місцем зупинки транспортного засобу.

Згідно розділу ІІ п.п.1, 3, 4 Інструкції, за наявності ознак, передбачених розділом І п.3 цієї інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

У вищезазначеному протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №-543730, за ч.1 ст. 130 КУпАП, складеному поліцейським по вул. С.Бандери, в м.Бережани (місце розташування відділу поліції), у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення» відсутні будь-які записи, є лише підписи про роз`яснення прав такій особі, ознайомлення зі змістом протоколу та про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

У роздруківці результату тестування, як додатку до протоколу серії АП2 №-543730, проведеного по вул. Замкова в м.Бережани, підпис особи, яка тестувалася також відсутній, натомість є підписи двох осіб, які візуально є підписами свідків огляду, вказаних у даному протоколі.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ( Додаток 2 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 10 Розділу ІІ)), у якому вказані результати огляду на стані сп`яніння ОСОБА_1 1,72 проміллє, не містить підпису підданої огляду особи про її згоду із таким результатом огляду; також відсутній запис, що така особа відмовилася від підпису зазначеного акту. Акт також не підписаний посадовою особою підрозділу національної поліції, яка його склала, є лише підписи свідків огляду.
Із переглянутого відеозапису, який міститься на оптичному диску, доданому до матеріалів справи, видно, як ОСОБА_1 виходить із автомобіля Шевроле Авео з місця водія, заперечує факт втечі від працівників поліції, на вимогу працівника поліції передає документи, проходить огляд на спеціальному пристрої Драгер, результат якого 1,72 проміллє, все це відбувається в присутності свідків. Працівники поліції не запитують ОСОБА_1 чи він згоден з результатами огляду, а видно, як працівник поліції йде за бланком акта, щоб його заповнити і на цьому запис припиняється.
Отже, з врахуванням пояснень ОСОБА_1 , які він дав у судовому засіданні, дослідивши вказані документи та докази, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 визнав і погодився із результатами його огляду, пройденого 11 червня 2018 року о 18 год 10 хв. на спеціальному пристрої Драгер, результат якого склав 1,72 проміллє.
Також, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його право, у випадку незгоди із результатами згаданого огляду, пройти такий огляд в медичному закладі, як і відсутні відомості, що ОСОБА_1 відмовився пройти такий огляд.

Згідно з інформацією директора Українського медичного центру сертифікації Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2018 року за №-45, викладеному у листі на ім`я т.в.о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Білошицькому О.Г., роз`яснено можливість використання газоаналізаторів Drager Alcotest 6810 виробництва Drager Safeti AG & Co, KGaA, Germany при відсутності цих виробів в державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення. Зокрема вказано, що виріб медичний Drager Alcotest 6810 був зареєстрований в Україні згідно Свідоцтва про державну реєстрацію №-7261/2007 від 10 лютого 2010 року і термін його дії до 10 лютого 2015 року. Однак, закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості ввезення таких виробів та введення їх у експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію, тобто використовувалися у практиці. Також роз`яснено, що газоаналізатор Drager Alcotest 6810 є засобами вимірювальної техніки медичного призначення та потребують внесення у державний реєстр ЗВТ, а також регулярної повірки (на даний час, у зв`язку із змінами в Законодавстві калібрування). Для зазначеного виробу, встановлено інтервал між калібруванням у 6 місяців. Отже, використання таких виробів, які були ввезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення в період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.

Як вбачається із дослідженої у судовому засіданні довідки вих. №-35.02/03/208 від 14 серпня 2018 року, виданої начальником Тернопільського обласного центру з гідрометеорології, 11 червня 2018 року, станом на 18 год 00 хв., в м.Бережани спостерігалася температура повітря +25,2 градуси Цельсія; максимальна температура повітря за 11 червня 2018 року в проміжок часу спостереження від 15 год. 00 хв. 18 год 00 хв., становила 26,1 градус Цельсія.

У згаданій роздруківці тестування спеціального приладу Drager Alcotest 6810 вказана дата його останнього калібрування 17 лютого 2017 року.
Поряд з цим, зважаючи на дату огляду ОСОБА_2 11 червня 2018 року, калібрування приладу, із застосуванням якого проводився такий огляд, мало бути проведене не пізніше 11 грудня 2017 року.
При співставленні відомостей у згаданій довідці метереології та зазначеному тесті, виявлено суттєву розбіжність у показнику величини температури повітря, де у тесті вказана +32 градуси Цельсія, натомість, як середня температура на час такого огляду, згідно довідки метереології, складала лише +25,2 градуси Цельсія.
Суд також констатує, що до зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення не додано сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки за допомогою якого 11 червня 2018 року проводився огляд ОСОБА_1 за вказаних у протоколі обставин.

Підсумовуючи викладене, суд констатує, що інструкція з експлуатації приладу Драгер алкотест 6810 вимагає обов`язковість його калібрування кожні шість місяців; «Інструкція про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного… сп`яніння..» встановлює проведення огляду виключно з дотриманням інструкції з експлуатації приладу, з використанням якого проводиться такий огляд; натомість прилад, за допомогою якого 11 червня 2018 року проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 останнє калібрування проходив лише 17 лютого 2017 року; мають місце суттєві розбіжності в показаннях приладу щодо температури навколишнього середовища і тієї, що встановлена офіційно на час огляду.
Відтак, суд приходить до висновку, що результати здобуті за допомогою такого приладу слід піддати розумному сумніву і вони не можуть бути прийнятими судом, як належний й допустимий доказ того факту, що на час такого огляду водій ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, зважаючи на те, що суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 не погодився із результами результатами технічного приладу, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння взагалі не підписаний посадовою особою національної поліції, а відтак не має сили документа; матеріали справи не містять жодних доказів того, що працівники поліції направили ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і він відмовився пройти такий огляд; зважаючи на вищевказаний розумний сумнів у достовірності результатів спеціального технічного приладу на якому було проведено огляд ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 здійснено з порушенням вимог законодавства, що в свою чергу свідчить про те, що результати такого огляду є недійсними.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вважає не доведеним той факт, що під час керування автомобілем Шевроле Авео днз НОМЕР_2 11 червня 2018 року о 18 год. 00 хв. в м.Бережани по вул. Замкова, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо факту порушення ОСОБА_1 вимог п.2.4 ПДР., про які зазначено у протоколі серії АП2 №-543591 від 11 червня 2018 року, складеного поліцейським СРПП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області сержантом поліції Пришляком Вадимом Петровичем, суд зазначає наступне.

Згідно статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Практика Європейського суду з прав людини показує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є не лише джерелом доказів у справі, але й фактично актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

У порушення вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП, не зазначено дати вчинення ОСОБА_1 вказаних у протоколі дій, а лише годину. Така обставина є істотною і входить до предмету доказування.

Зважаючи на безсторонність суду, суд не вправі самостійно визначати межі обвинувачення і визначати дату вчинення адміністративного правопорушення. У даному випадку це віднесено до компетенції посадових осіб підрозділів органу національної поліції, що ними виконано не було.

Суд також констатує, що у згаданому протоколі відсутні підписи особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, а також відомості про те, що їй роз`яснені її права, не вказано й що така особа відмовилася від підписання протоколу чи дачі пояснень з приводу вчинення адміністративного правопорушення, яке ставилося їй у вину.

Отже, з врахуванням вищевказаних обставин суд не приймає згаданий протокол, як допустимий доказ в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП.

Із зазначених підстав суд позбавлений можливості прийняти до уваги і оголошені у судовому засіданні письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки у своїх поясненнях свідки розповідають про події 11 червня 2018 року, натомість, як зазначено вище, у протоколі не вказано дати вчинення ОСОБА_1 дій, які працівником поліції кваліфіковані за ст. 122-2 КУпАП.

Суд звертає увагу, що такі пояснення додані до справи у виді фотокопій, які не завірені як вірні з оригіналом, відповідно до загально визначених вимог діловодства.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, яке вмінене йому у вину згаданим протоколом.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 36, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ст. 122-2 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 122-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32 1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного суду
Тернопільської області Н.П.Німко