ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/417/18 Справа № 209/3061/18 Суддя у 1-й інстанції - Ковальова А. Б. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського Апеляційного суду Іванова А.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 листопада 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 листопада 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Крім того постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 352,40 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №252377 від 29.08.2018 р., водій ОСОБА_1, 29 серпня 2018 року о 01.15 годині у м. Кам'янське по вул. М. Грушевського, буд. 23 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова. На вимогу працівників поліції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера "Драгер" та в закладі охорони здоров'я відмовився у присутності двох понятих. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що спростовується матеріалам та обставинам справи.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що суд розглянув вказану адміністративну справу за його відсутності, у зв'язку з чим він був позбавлений права надати пояснення. Так під час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у КЗ "Кам'янська міська лікарня №7" ДОР", про що він заздалегідь повідомляв суд письмовими заявами і просив розгляд справи перенести на іншу дату. Але суд першої інстанції залишив без уваги вказані заяви.

Стосовно подій 29.08.2018 року, вказує, що не був за кермом вказаного автомобіля, а був пасажиром. Працівники патрульної поліції помилково склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. На дії працівників патрульної поліції, ним складено скаргу яка наразі розглядається.

На думку апелянта протокол про адміністративне правопорушення складено з грубим порушенням чинного законодавства.

Суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Однак не визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що суд першої інстанції в порушення чинного законодавства розглянув матеріали адміністративної справи за його відсутності, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими. Так, в матеріалах адміністративної справи містяться повідомлення ОСОБА_1 про виклик у судове засідання на 29.10.2018 року, 05.11.2018 року, 07.11.2018 року. ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду адміністративного матеріалу, своїм правом останній не скористався, не надав суду своїх пояснень. Посилання апелянта на його знаходження на лікуванні є безпідставні.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 з боку поліцейського було запропоновано прослідувати до медичного закладу охорони здоров'я для лабораторного дослідження на виявлення стану алкогольного сп'яніння, але останній відмовився в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується рапортом інспектора ІСРПП Кам'янського ВП сержанта поліції Демніченка Є.В., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 9,10), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно змісту якого ОСОБА_1 від підпису в акті відмовився в присутності двох свідків (а.с.11), протоколом про адміністративне правопорушення №252377 серії БД від 29.08.2018р.

Відповідно до п. 3,4 р. І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованого Міністерством юстиції України 11.11.2015 року № 1413/27858, ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 р. ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованого Міністерством юстиції України 11.11.2015 року № 1413/27858, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Інші доводи ОСОБА_1 свідчать про невизнання вини останнім та спроби уникнути покарання за адміністративне правопорушення.

Отже, вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.5 ПДР України та його дії містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 листопада 2018 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду А.П. Іванова