Провадження № 3/761/9589/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м.Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Головчак М.М., за участю прокурора Дяченка В.П., захисника адвоката Нікітчиної А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця АДРЕСА_1 проживаючого АДРЕСА_2, працюючого заступником директора ДП « Державний центр сертифікації і експертизи сільськогосподарської продукції»

за частиною 1 статті 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2015 року наказом директора Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради за №15/02 К «Про призначення на посаду», ОСОБА_2 призначено з 02 грудня 2015 року на посаду головного спеціаліста відділу розвитку матеріальних активів управління економіки.

Згідно з записами в особовій картці, ОСОБА_2 наказом від 08 грудня 2015 року за №1535/к призначено на посаду начальника відділу розвитку матеріальних активів управління економіки Департаменту охорони здоров'я Київської міської ради.

Відповідно до наказу виконуючого обов'язки директора Департаменту охорони здоров'я від 13 грудня 2016 року за №1732/к «Про звільнення» ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу розвитку матеріальних активів управління економіки Департаменту охорони здоров'я з 13 січня 2017 року відповідно до ст.86 Закону України « Про державну службу» та пункту 1 ст.36 КзпП.

У відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України « Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є суб'єктом, на якого поширюється дія даного закону.

Абзацом другим частини другої статті 45 Закону України « Про запобігання корупції» визначено, що особи зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, підпункті 5 частини першої статті 3 Закону, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

ОСОБА_2 будучи особою, на яку розповсюджується дія закону, зобов'язаний був до 00 год.00 хв. 01 квітня 2018 року подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Згідно з відомостями з реєстру, декларацій особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав 29 серпня 2018 року о 12 год.31 хв. декларацію.

Таким чином ОСОБА_2 несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 статті 172-6 КУпАП.

ОСОБА_2 винним себе не визнав, зазначив що наміру ухилятися від подачі декларації у нього не було.

Вказав, що з листопада 2017 року по травень 2018 рік перебував у відрядженні у м. Ужгород для організації та проведення робіт, пов'язаних виробничим процесом на об'єкті по вул. Собранецька 200.

На даному об'єкті був відсутній Інтернет покриття, що унеможливило своєчасне подання до 01 квітня 2018 року декларацію.

Просив провадження закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 01 грудня 2015 року наказом директора Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради за №15/02 К «Про призначення на посаду», ОСОБА_2 призначено з 02 грудня 2015 року на посаду головного спеціаліста відділу розвитку матеріальних активів управління економіки.

Наказом від 08 грудня 2015 року за №1535/к ОСОБА_2 призначено на посаду начальника відділу розвитку матеріальних активів управління економіки Департаменту охорони здоров'я Київської міської ради.

Відповідно до наказу виконуючого обов'язки директора Департаменту охорони здоров'я від 13 грудня 2016 року за №1732/к «Про звільнення» ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу розвитку матеріальних активів управління економіки Департаменту охорони здоров'я з 13 січня 2017 року відповідно до ст.86 Закону України « Про державну службу» та пункту 1 ст.36 КзпП.

У відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України « Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є суб'єктом, на якого поширюється дія даного закону.

ОСОБА_2 будучи особою, на яку розповсюджується дія закону, зобов'язаний був до 00 год.00 хв. 01 квітня 2018 року подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік.

Згідно з відомостями з реєстру, декларацій особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав 29 серпня 2018 року о 12 год.31 хв. декларацію.

На підтвердження неможливості подання декларації, ОСОБА_2 надав суду наказ від 07 листопада 2017 року, відповідно до якого останній був відряджений в м.Ужгород на об'єкт «будівництво багатоповерхових житлових будинків по вул. Собранецька,200 в м.Ужгород, а також інформацію про те що по вул. Собранецька,200 в м.Ужгороді відсутній Інтернет.

Суд не може погодитися з даними доводами про неможливість подачі декларації у зв'язку з відсутністю Інтернету за адресою вулиця Собранецька 200 у місті Ужгороді, оскільки дані твердження є непереконливими, будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості вчасного подання декларацій, особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік не встановлено.

Суд вважає, що в ОСОБА_2 достатньо було часу, для подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Термін подання декларації, на який прострочив ОСОБА_2 суд вважає надмірний, жодних переконливих доказів суду не надано та не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Оцінивши у сукупності докази, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки передбачені ст.38 КУпАП не сплинули.

Призначаючи вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується відсутність обставин, які обтяжують чи пом'якшують відповідальність, особу порушника, його майновий стан, відношення до скоєного.

Наведені в матеріалах справи обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу, з урахуванням особи правопорушника, буде визнано достатнім, а тому суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 268 КУпАП, п. 1 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про запобігання корупції», п. 5 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п'ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Головчак М.М.