Справа №139/449/18
Провадження № 3/139/85/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2018 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., з участю правопорушника ОСОБА_1, захисника - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

В С Т А Н О В И Л А:

Перебуваючи в стані алкогольного спяніння, ОСОБА_1 о 22-ій годині 40 хвилин керував у с. Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області по вулиці Миру автомобілем ГАЗ-М-21, номерний знак З1147ВИ, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Крім того, не забезпечивши виконання вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, рухаючись автомобілем заднім ходом, ОСОБА_1 скоїв наїзд на припаркований автомобіль Renault Trafic, номерний знак НОМЕР_1, спричинивши йому технічні пошкодження. ОСОБА_1 також не виконав вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України і зїхав своїм автомобілем з місця пригоди.

Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування ТЗ в стані алкогольного спяніння), ст. 124 КУпАП (порушення ПДР, що спричинило пошкодження ТЗ) та ст. 122-4 КУпАП (залишення водієм ТЗ місця ДТП, до якої він причетний).

Свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень ОСОБА_1 визнав частково, зокрема, визнав вчинення ДТП та зїзд з місця ДТП, але не визнав, що на той момент він був у стані алкогольного спяніння. В суді ОСОБА_1 пояснив: 01 травня 2018 року він впродовж дня з дружиною і дочкою були на майовці. Спиртного він не вживав. Біля 21-ої години він з сімєю приїхав у гості до ОСОБА_3 Оскільки вони мали намір залишитися ночувати в гостях, він відразу вирішив загнати автомобіль на подвіря. Коли здавав заднім ходом, зачепив правою стороною заднього бампера автомобіль Renault Trafic, який був припаркований біля сусіднього домоволодіння, пошкодивши передні праві двері. Вирішивши, що зробив невелику шкоду, заїхав у подвіря до ОСОБА_3 і пішли до нього в будинок вечеряти. За вечерею він уже дозволив собі випити спиртного, але потім вирішив повідомити власнику ТЗ, який пошкодив, про ДТП і відшкодувати збитки, якщо той заявить такі вимоги. Він разом із ОСОБА_3 пішли до ОСОБА_4 (власник пошкодженого автомобіля), але той з просоння не оцінив ситуацію і викликав поліцію. Поки приїхали працівники поліції, він залагодив проблему з потерпілим, але щодо нього все рівно склали протоколи. Не заперечує, що станом на момент, коли працівники поліції проводили його огляд на стан спяніння, він уже був випивший, але на момент ДТП він був тверезий.

За клопотанням ОСОБА_1 у суді були допитані потерпілий ОСОБА_4, свідки події ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Так, потерпілий від ДТП ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, пояснив, що приблизно о 22-ій годині 15 хвилин 01.05.2018 в його автомобілі спрацювала сигналізація, про це йому негайно повідомила його мати, і він відразу вибіг на вулицю. Побачив, що на передній правій дверці його автомобіля ;q=&aпо;esrc=s&aві;source=web&aню;cd=1&a В;ved=0ahUKEwjZmbbAocHbAhVEEywKHQ_HBgQQFgg3MAA&a, ;url=https://auto.ria.com/car/renault/trafic-pass/&aог;usg=AOvVaw14OifD0hpX3rGZ883nzTWz">Renault Trafic, який було припарковано під парканом, зявилася вмятина. На подвірї у сусіда ОСОБА_3 побачив автомобіль ГАЗ, а біля нього стояли сам ОСОБА_3 і ОСОБА_1 На його запитання, ОСОБА_1 спочатку не хотів визнати своєї причетності до ДТП, а тому він подзвонив до поліції. Поки приїхали поліцейські, ОСОБА_1 визнав свою вину, погодився відшкодувати ремонт автомобіля.

Свідок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, пояснила, що вона приблизно о 22-ій годині 15 хвилин 01.05.2018 почула, що в автомобілі сина, який був припаркований біля паркану, спрацювала сигналізація. Вона швиденько повідомила про це сину і разом з ним вийшла на вулицю. У сусіда ОСОБА_3 були гості, які приїхали автомобілем, а син на своєму автомобілі знайшов пошкодження. На його запитання до гостя ОСОБА_3, той спочатку заперечив причетність до пошкодження, а тому син викликав поліцію. Після приїзду поліцейських, її запросили бути свідком при тому, коли ОСОБА_1 продував прилад, який показав, що він перебуває в стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, пояснила, що вона проживає із сімєю у с. Котюжани. 01 травня 2018 року біля 21-ої години до них у гості приїхала сімя ОСОБА_1. Вона весь час знаходилася в будинку, а тому не знає, коли ОСОБА_1 заїхав своїм автомобілем до них на подвіря. Вона пригощала гостей вечерею, при цьому всі вживали спиртні напої, хлопці періодично виходили на вулицю. Уже пізно ввечері працівники поліції запросили її засвідчити, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння (він продував спеціальний прилад).

Свідок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, пояснив, що біля 22-ої години 30 хвилин 01 травня 2018 року до них у гості приїхав автомобілем ОСОБА_1 із сімєю. Коли ОСОБА_1 заїжджав на його подвіря заднім ходом, зачепив автомобіль ОСОБА_4, але пошкодження було не значне. ОСОБА_1 був тверезий, а вже після того, як ОСОБА_4 викликав поліцію, він за вечерею пригощався спиртним.

За результатами розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заявив, що зібраними працівниками поліції матеріалами не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, бо ОСОБА_1 та допитані у суді свідки спростували цей факт, а працівники поліції огляд на стан спяніння провели уже через більше як півтори години після ДТП. Крім того, наголосив, що огляд на стан спяніння було проведено з порушенням відповідного Порядку, оскільки, по-перше, його провели не відразу після зупинки ТЗ, по-друге, для встановлення стану спяніння ОСОБА_1 було використано прилад Alcotest-6810, який не включений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, а тому поліцейські не мають права його застосовувати.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Розглянувши справу про вчинення ОСОБА_1 01 травня 2018 року адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дослідивши та оцінивши всі зібрані у справі докази, прийшла до висновку про його винуватість в інкримінованих правопорушеннях, з огляду на наступне:

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Щодо ОСОБА_1 02 травня 2018 року складено три протоколи: серії БР № 045222 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії БР № 179875 за ст. 124 КУпАП і серії БР № 045223 за ст. 122-4 КУпАП. Кожен із цих протоколів відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, правопорушник чи його захисник не висловлювалися щодо недоліків змісту цих документів.

Крім того, ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у скоєнні ДТП та зїзді з місця ДТП, також його вина в цих правопорушеннях доведена заявою потерпілого ОСОБА_4, схемою місця події, заслуханими у суді поясненнями потерпілого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Невизнання ОСОБА_1 вини у керуванні ТЗ у стані алкогольного спяніння вважаю його способом захисту від наслідків такого правопорушення у вигляді передбаченого санкцією адміністративного стягнення. Натомість вважаю беззаперечно доведеним такий факт, з огляду на аналіз наступних доказів та законодавства:

Так, вважаю доведеним факт, що ОСОБА_1 керувававтомобілем ГАЗ-М-21, номерний знак З1147ВИ, у с. Котюжани Мурованокуриловецького району Вінницької області по вулиці Миру саме о 22-ій годині 40 хвилин, а не близько 21-ої години, як то намагався суду довести правопорушник.

Зокрема, його пояснення про те, що він приїхав до ОСОБА_3 біля 21-ої години і в цей же час скоїв ДТП, перебуваючи у тверезому стані, спростовуються:

1)неузгодженими з його поясненнями свідка ОСОБА_3, який заявив, що ОСОБА_1 приїхав до нього біля 22-ої години 30 хвилин;

2)поясненнями потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5, які пояснили, що у звязку з ДТП в постраждалому автомобілі спрацювала сигналізація і що вони відразу вийшли на вулицю, і що це було приблизно о 22-ій годині 15 хвилин;

3)поясненнями потерпілого ОСОБА_4 про те, що він відразу після того, як предявив претензії до ОСОБА_1, а той їх відхилив, передзвонив до поліції;

4)інформацією, відображеною у рапорті начальника СРПП Мурованокуриловецького ВП ОСОБА_7 про те, що повідомлення про ДТП від ОСОБА_4 надійшло 01 травня 2018 року о 22-ій годині 42 хвилини;

5)частково поясненнями самого ОСОБА_1 в суді, який визнав, що на момент, коли потерпілий ОСОБА_4 викликав поліцію він уже вжив спиртні напої.

Крім того, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 визнавав обставину, що він керував ТЗ після того, як вжив 100 грамів коньяку, про що свідчать його пояснення у протоколі серії БР № 045222.

Щодо зауважень захисника правопорушника про те, що огляд на стан спяніння ОСОБА_1 було проведено з порушенням встановленого Порядку, вважаю, що в даному випадку вони не заслуговують на увагу і не ґрунтуються на відповідному законодавстві.

Так, не заперечуючи, що на момент проведення огляду на стан спяніння ОСОБА_1 уже був пяний, сторона захисту наголошує на тому, що сам огляд на стан алкогольного спяніння був проведений з порушенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, бо, по-перше, огляд було здійснено не на місці зупинки ТЗ, по-друге, його було вчинено газоаналізатором Alcotest-6810, який не включений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення.

Однак, такі твердження не узгоджуються із обставинами справи та чинними нормативними актами, бо:

1)поліцейські не могли провести огляд ОСОБА_1 на стан спяніння на місці зупинки ТЗ, оскільки вони не здійснювали її, а були викликані потерпілим на місце дорожньо-транспортної пригоди;

2)Наказом МОЗ України від 22.12.2017 № 1690 визнано таким, що втратив чинність наказ профільного міністерства від 16.07.2012, яким затверджено порядок зберігання Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. Тобто, з 02.02.2018 (дата опублікування Наказу № 1690) відсутні підстави керуватися Державним реєстром медичної техніки та виробів медичного призначення.

Крім того, намагання сторони захисту довести перед судом, що ОСОБА_1 керував автомобілем, вчинив ДТП та зїхав з місця ДТП до того, як вживав спиртні напої, не є дієвим способом захисту, оскільки:

Відповідно до п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, у разі причетності до ДТП водій зобовязаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі. У випадку порушення таких вимог ПДР, наступає відповідальність, передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП, яка погіршує становище правопорушника.

Таким чином, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 в тому, що він о 22-ій годині 40 хвилин 01 травня 2018 року керував автомобілем ГАЗ-М-21, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, під час якої транспортний засіб потерпілого ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження, після чого зїхав з місця пригоди.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, обставину, що ланцюг правопорушень став наслідком однієї події - надмірно вжитого алкоголю, особу винного, який вперше вчинив порушення, визнав свою вину у вчиненому, вважаю за можливе та правильне призначити ОСОБА_1 на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП стягнення, передбачене санкцією частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення. Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 352 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 122-4,124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 283, 284, 287, 294, 307, 308 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування ТЗ в стані алкогольного спяніння), ст. 124 КУпАП (порушення ПДР, що спричинило пошкодження ТЗ) та ст. 122-4 КУпАП (залишення водієм ТЗ місця ДТП, до якої він причетний) та піддати адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130, ст.ст. 122-4, 124, ч. 2 ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 НМДГ в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, визначений в абзаці 2 резолютивної частини цієї постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: ____________