Провадження № 33/792/39/18
Справа № 675/1650/17 Головуючий в 1-й інстанції Король О. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

у с т а н о в и в:

Постановою судді Ізяславського районного суду від 30 листопада 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді 10 200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у сумі 320 грн.

За постановою судді, близько 23-ї години 30 хвилин 01 вересня 2017 року по вулиці Шевченка в м. Ізяславі ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 2410, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 просили постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Посилалися на те, що судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки він пересів за кермо водія за кілька хвилин до зупинки автомобіля.

Стверджували, що пояснення під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він написав під диктовку працівника поліції і вони не відповідають дійсності.

Крім того, для встановлення стану сп'яніння застосовувався прилад Драгер Алкотест, а свідоцтво про повірку суду надано на прилад Драгер Алкотест 6510, у висновку Ізяславської ЦРЛ та в акті огляду взагалі не зазначено спосіб та прилад, яким встановлено стан сп'яніння.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Суд першої інстанції на підставі перевірки та належної оцінки зібраних у справі доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 підтверджена відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення від 01 вересня 2017 року, висновком №129 від 01 вересня 2017 року щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння - 1,10 ‰, показаннями свідків: ОСОБА_3 - чергового лікаря Ізяславської ЦРЛ, яка проводила медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння, та ОСОБА_4 - інспектора СРПП №1, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Отже, доводи апелянтів про те, що працівниками поліції був порушений порядок проходження його огляду на стан сп'яніння, передбачений ст.266 КупАП, позбавлені підстав.

Уважаю, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення і в повному обсязі виконав вимоги ст.245 КУпАП.

Водночас апеляційним судом установлено, що згідно посвідчення водія у протоколі про адміністративне правопорушення було встановлено особу правопорушника як ОСОБА_1, хоча правильно його прізвище на письмі згідно паспортних даних передається як «ОСОБА_1».

У зв'язку з викладеним, уважаю, що зазначена описка у написанні прізвища особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, не є підставою для непритягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та в межах санкції частини статті за дане адміністративне правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Отже, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі підстав відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Ізяславського районного суду від 30 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області