Справа № 308/3564/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.07.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю захисника Рега Є.Є., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього в інтересах ОСОБА_2 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою судді Лебедько С.В. визнаний винним у тому, що він 31 березня 2018 року близько 01 год. 17 хв. в м. Ужгороді по вул. Грушевського керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №083597 від 31.03.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, згідно з якими водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану сп'яніння, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків, рапортом працівника поліції, іншими зібраними доказами, які у своїй сукупності стверджують наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат Рега Є.Є. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що постанова суду була прийнята із значними порушеннями процесуальних норм, а протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки не доведений факт керування ОСОБА_2 автомобілем, адже з відеозапису, наданого працівниками поліції вбачається, що водій не був за кермом автомобіля, а стоїть на узбіччі дороги. Вважає не належним доказом пояснення свідків, які додані до протоколу у формі друкованого бланку із заздалегідь зазначеними обставинами події, згідно яких підтверджується факт відмови ОСОБА_2 пройти огляд щодо перебування у стані сп'яніння, а не факт керування транспортним засобом. Вказує, що підписи та адреса проживання вказаних свідків відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначає, що у матеріалах справи також відсутнє направлення до закладу охорони здоров'я, яке надається особі працівниками поліції у разі відмови пройти огляд на стан сп'яніння на місці, що свідчить про порушення працівниками поліції Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та на думку адвоката позбавило водія можливості пройти відповідний огляд у встановленому законом порядку. На думку захисника справа про адміністративне правопорушення судом розглянута поверхово та формально, оскільки суд не допитав у судовому засіданні свідків, письмові пояснення яких вважає не можуть братись до уваги, як такі, що відібрані не під присягою.

Заслухавши пояснення захисника Реги Є.Є. про підтриманя апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозаписи події, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказаних вимог закону суд дотримав, розглянувши справу з дотриманням вимог ст. 268 та ст. 280 КУПАП. Розгляд відбувся з участю захисника , чим забезпечено право особи на захист, суд дослідив усі наявні у матеріалах справи докази, яким дав правильну оцінку про наявність складу правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та встановив доведеність вини особи у його вчиненні, наклав стягнення у межах санкції статті, з урахуванням характеру вчиненого порушення та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи захисника, що протокол про адміністративне правопоршення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а долучені до нього докази - неналежними, апеляційний суд відхиляє.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як встановив суд першої інстанції, з чим і погоджується апеляційний суд, факт вчинення водієм ОСОБА_2 правопорушення за обставин, викладених у постанові, об'єктивно підтверджується доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №083597 від 31.03.2018 року, з яким особа ознайомився, про що є відповідні підписи останнього, при цьому від дачі пояснень він відмовився; поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, згідно з якими водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу Драгер або в закладі охорони здоров'я, розпискою ОСОБА_5, з якої вбачається, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом з ознаками сп'яніння, матеріалами відеофіксації правопорушення, на яких зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння як з проходженням його на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Вказаний протокол та додані до нього пояснення свідків і розписка відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, такі матеріали оформлені компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Доводи апеляційної скарги адвоката Реги Є.Є. про те, що суд першої інстанції не забезпечив всебічне, повне й об'єктивне з'ясування всіх обставин, не з'ясував чи керував ОСОБА_6 транспортним засобом та не дослідив і не надав належної оцінки порушенням, які мали місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, є безпідставними.

Досліджені судом відеозаписи події, що містяться в матеріалах справи, доводять керування ОСОБА_6 транспортним засобом та зупинки його працівниками поліції з підстав того, що останній рухався у темну пору доби з неосвітленим заднім номером, за що на нього накладено стягнення за ч.6 ст. 121 КУпАП ( а.с 5). При оформленні відповідної постанови, працівники поліції виявили, що водій перебував у стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Відмова ж від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння зафіксована поясненнями свідків, які додані до матеріалів справи на окремих аркушах.

Не знаходять свого підтвердження доводи апелянта відносно порушень працівниками поліції Інструкції.

Так, порядок проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 ПДР, є визначений у ст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, зареєстрована в МЮ України за № 1408/27853 від 10.11.2015), п.6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015, зареєстрована в МЮ України за № 1413/27858 від 11.11.2015) і п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння і проведення такого огляду.

Згідно вищенаведених нормативних актів, огляд водія на стан сп'яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відтак, апеляційний суд не бере до уваги твердження апелянта про порушення працівниками поліції установленого порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 була роз'яснена процедура проходження огляду на стан сп'яніння та наслідки відмови від його проходження.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі».

Про наявність у працівника поліції цілком обґрунтованих та об'єктивних підстав вважати, що ОСОБА_2 підлягав огляду на стан алкогольного сп'яніння, свідчили такі ознаки як нечітка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, що відповідає п.п.2-2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_2 не було видано направлення до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння, то вони є необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються зазначеними вище доказами, зокрема відеозаписів, з яких вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували водію пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров'я, однак він у категоричній формі відмовлявся від проходження огляду, та будь-куди їхати, внаслідок чого йому і не було видано направлення на проходження огляду .

Заперечення апелянта щодо законності наявних у матеріалах справи пояснень свідків на друкованих бланках, то такі письмові пояснення визнаються апеляційним судом допустимим доказом, оскільки відібрані уповноваженими особами - працівниками поліції, містять анкетні дані свідків та їхні підписи.

З наведених підстав апеляційна скарга як необгрунтована задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П ОС Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу адвоката Рега Є.Є. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 червня 2018 року, якою на ОСОБА_2 накладено стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП -залишити без змін.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: