Провадження № 33/780/431/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 21.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Полосенко В.С., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2017 року, якою, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, працюючу в Білоцерківському міськрайонному відділі ДРАЦС, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 02 вересня 2017 року, близько 23 години 10 хвилин, в м. Біла Церква, по вул. Таращанська, ОСОБА_2 керувала автомобілем марки «AUDI Q7», з реєстраційним номерним знаком АІ 0990 ЕА, в стані алкогольного спяніння.

Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія проводився на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Своїми діями, ОСОБА_2 порушила п. 2.9-а Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову судді, представник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження по справі. Зазначає, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, співробітниками поліції порушено процедуру проведення огляду особи на стан спяніння, що свідчить про недійсність такого огляду та відсутність підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Вважає, що працівниками поліції в порушення вимог закону, проведено огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння із застосуванням приладу ««Драгер», показники якого не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки перед проведенням огляду ОСОБА_2. на стан алкогольного спяніння на її вимогу, поліцейським не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого стану вимірювальної техніки, а після його проведення не надано один примірник акта огляду на стан алкогольного спяніння, який також не долучений до адміністративного протоколу. Вказує, що місцевим судом порушено право на захист ОСОБА_2, оскільки не в повній мірі зясовані всі обставини справи, не допитано свідків та безпідставно визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, може бути поновлено.

Наведені апелянтом причини пропуску строку на подачу апеляційної скарги визнаються судом поважними, у звязку з чим суд вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови суду від 01 грудня 2017 року.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 керувала автомобілем в стані алкогольного спяніння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 009805 від 02.09.2017 року, роздруківкою тестування проведеного за допомогою приладу «ДРАГЕР 6810», відповідно до якої гр. ОСОБА_2 02.09.2017 року, перебувала в стані алкогольного спяніння, результат становить 1,71 ‰.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_6, який склав протокол про адміністративне правопорушення, пояснив суду, що ним було зупинено автомобіль марки «AUDI Q7» та запропоновано водію ОСОБА_7 пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого показав 1, 71 ‰. Під час складання протоколу були присутні двоє свідків. Громадянці ОСОБА_2 розяснені її права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 02.09.2017 року він зателефонував до ОСОБА_2 з проханням забрати його з кафе, оскільки вживав алкогольні напої, повертаючись додому їх автомобіль було зупинено працівниками поліції та складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Про те, що ОСОБА_2 проходила тест на визначення стану алкогольного спяніння він не знав, оскільки весь час знаходився в автомобілі.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 cкладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_2 та її представника наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать обєктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 Сергіїіни без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко