АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/774/777/18 Головуючий у першій інстанції - Чернова Н.В.
Справа № 214/890/18 Головуючий у другій інстанції - Іванова А.П.
ПОСТАНОВА
06 липня 2018 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року, якою провадження у адміністративній справі відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, заступника командира батальйону бойового забезпечення з озброєння та техніки, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
Закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, -
встановив:
Цією постановою провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.
Як вбачається з постанови, місцевий суд встановив, що згідно протоколу № 479 від 08.02.2018 року: 03 січня 2017 року, старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи заступником командира батальйону бойового забезпечення з озброєння та техніки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України згідно п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.
В порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону під час подання рапорту командиру військової частини на отримання в тимчасове користування житлового приміщення, власником якого фактично є ОСОБА_2 , що приходиться йому тещею, будучи матір`ю його дружини ОСОБА_3 , ОСОБА_1 не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно ст.ст. 1, 2 Закону України «Про державну службу», старший лейтенант ОСОБА_1 є державним службовцем, який займається професійною діяльністю щодо практичного виконання завдань та функцій держави та відповідно до наведених норм законодавства, зобов`язаний бути зразком неухильного виконання вимог Конституції України, Законів України, наказів та розпоряджень, а також Статутів Збройних Сил України.
На підставі підрозділу 3.5, розділу 3 наказу МВС України № 150 «Про затвердження Порядку оренди та оплати орендованих житлових приміщень у Національній гвардії України» від 06.04.2009 року, 03.01.2017 року старшим лейтенантом ОСОБА_1 було подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з проханням на отримання в тимчасове користування житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , для проживання з родиною, у зв`язку з незабезпеченістю власним житлом.
Відповідно до рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Протоколу № 2 від 22.01.2017 року, розглянуто рапорт старшого лейтенанта ОСОБА_1 , про надання останньому в тимчасове користування житлове приміщення, орендоване військовою частиною, у зв`язку із незабезпеченістю власним житлом за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі зазначеного рішення, 22.01.2017 року був укладений договір №8 оренди житлового приміщення між гр. ОСОБА_2 та військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, а також в цей же день було укладено договір № 8/1 користування житловим приміщенням між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, в особі командира частини ОСОБА_4 та «Користувача» старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, а саме суперечність між його приватним інтересом, обумовлений його родинними зв`язками з гр. ОСОБА_2 , та його службовими повноваженнями, як заступника командира батальйону бойового забезпечення з озброєння та техніки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що надають йому право на тимчасове безоплатне користування житловим приміщенням, що вплинули на об`єктивність та неупередженість вчинення ним дії, а саме невжиття заходів щодо неповідомлення виникнення реального конфлікту інтересів при отриманні в тимчасове користування житлового приміщення від військової частини НОМЕР_1 , власником якого є гр. ОСОБА_2 .
Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, виключити з вказаної постанови висновок про встановлення вини ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 ч. 1 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається, що судом першої інстанції при розгляді справи суддею допущена неповнота. Вказує, що складені протоколи про адміністративне правопорушення відносно нього є незаконними. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_2 здавала в оренду свою квартиру, яка її власністю і вона має право здати її будь-якій особі. Договір оренди квартири був оформлений, кошти за комунальні послуги сплачувались ОСОБА_2 на її картковий рахунок. Вказує, що пункт 7 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявність вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні провадження.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про причини своєї неявки суду не повідомив, а оскільки останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, апеляційний суд у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без його участі.
Вивчивши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вважаю, що суддею першої інстанції в повній мірі було дотримано вимог зазначеної правової норми.
Статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.
Цей висновок підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень вимог ст.251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
При розгляді апеляційної скарги було встановлено, що ОСОБА_1 є заступником командира батальйону бойового забезпечення з озброєння та техніки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та відповідно до п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону), є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.
Статтею 28 «Запобігання та врегулювання конфлікту інтересів» Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Відповідно до примітки 2 цій статті, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.
При цьому, приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Також, відповідно до ст. 20-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у разі виникнення конфлікту інтересів під час виконання службових повноважень військова посадова особа зобов`язана негайно доповісти про це своєму безпосередньому начальникові.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що при вищевикладених обставинах в порушення вимог законодавства ОСОБА_1 не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, та не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли він дізналася чи повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів.
Обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, як суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в умовах реального конфлікту інтересів, зафіксовані доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 479 від 08.02.2018 року; повідомленнями про надсилання документів від 29.01.2018 року та 08.02.2018 року; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 24 від 15.12.2014р.; функціональними обов`язками заступника командира батальйону бойового забезпечення з озброєння та техніки; витягом з послужного списку особової справи ст. лейтенанта ОСОБА_1 ; наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1049 від 04.12.2017 року; висновком службового розслідування; рапортом ОСОБА_1 ; протоколом №2 засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 від 22.01.2017 року; книгою обліку орендованих житлових приміщень військовою частиною НОМЕР_1 ; договором № 8 від 22.01.2017 р. та договором № 8/1 користування житловим приміщенням від 22.01.2017 року; актом приймання-передавання орендованого житлового приміщення від 22.01.2017 року; договором купівлі-продажу квартири від 12.07.2013 року; довідкою з місця проживання про реєстрацію і склад сім`ї; довідками №№ 5,6 від 10.01.2017р.; свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження; поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Також вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджено письмовими матеріалами справи, з яких слідує, що ОСОБА_2 є тещею ОСОБА_1 , та згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», відноситься до кола його близьких осіб.
У листі ВССУ № 223-243/0/4-17 від 22.05.2017 року визначено, що якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд, в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.
Доводи, ОСОБА_1 , що квартиру в оренду йому здавала військова частина та про не повідомлення, що квартира яку він винаймав належить матері його дружини, оскільки такого питання останньому не задавали, суд вважає безпідставними, оскільки на підставі закону ОСОБА_1 був зобов`язаний поставити до відома житлову комісію про те, ким йому приходиться власник орендованого житла. Таким чином. ОСОБА_1 було порушено вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто вчинив правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
Враховуючи вище викладене, вважаю, що підстав для скасування постанови від 14 червня 2018 року за доводами апеляційної скарги немає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

апеляційного суду

Дніпропетровської області А.П. Іванова