Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Ковальчук Н.М., розглянувши апеляційну скаргу прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 5 грудня 2017 року в справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 113 від 5 вересня 2017 року про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді державного реєстратора, та будучи, згідно підпункту "в" п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.214 року №1700-VІІ суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, несвоєчасно, після 01 травня 2017 року, а саме 11 травня 2017 року, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, за яке передбачена відповідальність ч.1ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Рівненського міського суду від 5 грудня 2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Вважаючи постанову незаконною, прокурор Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області подав апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріал справи, суд вважає, що скарга не підлягає розгляду і повертається особі, яка її подала, виходячи із слідуючого.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

За ч.2 ст. 294 КУпАП(в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 року), постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Вказана норма закону є спеціальною.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення,є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Прокурора як суб'єкта оскарження було виключено із зазначеного переліку шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 року(підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), який набрав чинності 26.10.2014 року. ______________________________________________________________________________________________________

справа № 569/13591/17 суддя1-ї інст. Крижова О.Г.

провадження № 33/44/2018 суддя ІІ-ї інст.Ковальчук Н.М.

Із позбавленням прокурора права на оскарження постанови судді одночасно виключено ч. 2 ст. 295 КУпАП, яка до внесення змін встановлювала обов'язок повідомляти прокурора про результати розгляду його апеляційної скарги, а на даний час вказана норма такого обов'язку не визначає.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014р.) кореспондуються з положенням Закону України "Про прокуратуру" (в редакції цього ж Закону України № 1697-VII від 14.10.2014р.), згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014р.) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 8 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Таким чином, до усунення вказаних неузгодженостей у законодавчому порядку, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у національному законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (Рішення "Щокін проти України").

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга прокурора Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не ґрунтується на нормах права, а відтак не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Повернути прокурору Рівненської місцевої прокуратури Рівненської області Краснолюбі Р. апеляційну скаргу на постанову Рівненської міського суду Рівненської області від 5 грудня 2017 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя підпис Н.М.Ковальчук

Згідно:суддя Н.М.Ковальчук