Справа № 467/250/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєва І.О. за участю секретаря Фесенко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Арбузинка справу про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні встановлено, що 10.02.2018 року о 01 годині 30 хв. на 112 км автодороги М-24 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-11022 о.б. державний номерний знак М3025НИ з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незвязна мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

В судове засідання 07 травня 2018 року не з'явилась особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1Г, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Так, судом вживались заходи для своєчасного і належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду справи шляхом направлення повісток про виклик в судове засідання за зареєстрованим місцем проживання. Проте, в судове засідання, призначене на 23 березня 2018 року ОСОБА_1 не зявився, від нього на електронну адресу суду надійшло клопотання з проханням перенести засідання на іншу дату в звязку з відрядженням та виїздом за межі області (а.с.17), підтверджуючих документів суду не надано. Судові повістки про виклик до суду на 03 та 20 квітня 2018 року ОСОБА_1 не отримав, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с.20, 25). Повістку про виклик до суду на 04 травня 2018 року, направлену поштою, ОСОБА_1 також не отримав, відповідне поштове повідомлення повернуте на адресу суду за закінченням терміну зберігання (а.с.26), проте аналогічна повістка вручена секретарем Дерешу С.Г. в приміщенні суду, де він перебував в звязку з розглядом кримінального провадження.

В судовому засіданні 04 травня 2018 року ОСОБА_1 заявив, що з протоколом не згодний, просив відкласти засідання, викликати свідків, повідомив, проте підтверджуючих документів не надав, що ним залучений захисник ОСОБА_2, який на даний час не може бути присутнім в судовому засіданні та просив надати час його захиснику для вивчення матеріалів справи. В звязку з зазначеним, з метою забезпечення права на юридичну допомогу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, судом відкладено розгляд справи до 07 травня 2018 року.

В судове засідання 07 травня 2018 року ОСОБА_1 не зявився, телефонограмою повідомив, що перебуває на стаціонарному лікуванні та просив перенести судове засідання.

Згідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом неодноразово було призначено дану справу до розгляду та судові засідання були перенесені на інший час, два рази за клопотаннями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, з метою забезпечити його право на участь в судовому засіданні, право скористатись юридичною допомогою та ознайомитися із матеріалами справи.

ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений про місце та час розгляду справи. Про це також свідчать і подані ним клопотання про відкладення розгляду справи.

В той же час, клопотання про перенесення розгляду справи від 07 травня 2018 року не є обґрунтованим, оскільки жодних доказів на підтвердження вказаної в клопотанні причини відкладення суду надано не було.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

За змістом п.25 рішення Європейського суду з справ людини від 11 квітня 2011 року у справі «Жук проти України», суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, отримавши 11 березня 2018 року повістку про виклик до суду на 23 березня 2018 року звернувся з клопотанням про перенесення розгляду справи та достовірно знаючи, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності перебуває в провадженні судді Догарєвої І.О. не вжив заходів для ознайомлення зі справою, не надав суду пояснень, не залучив захисника та не скористався іншими правами, передбаченими ст.268 КУпАП. В подальшому ОСОБА_1 не отримував кореспонденцію, що у встановленому порядку надходила на його зареєстровану адресу проживання. В судовому засіданні 04 травня 2018 року ОСОБА_1 заявив клопотання та просив надати йому час щоб скористатись юридичною допомогою та ознайомитись з матеріалами справи, проте до судового засідання 07 травня 2018 року з приводу ознайомлення зі справою до суду не звернувся ані він, ані його захисник.

Враховуючі вищевикладену сукупність обставин розгляду справи, а також, що встановлений ч.2 ст.38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення спливає 10 травня 2018 року, вважаю, що судом забезпечено в повній мірі дотримання прав ОСОБА_1, передбачених ст.268 КпАП України, і завершення розгляду справи у його відсутність не призведе до їх порушення, оскільки процесуальна поведінка особи, що притягується до відповідальності під час розгляду справи у суді свідчить про зловживання процесуальними правами з метою уникнення відповідальності.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.02.2018 року серії БД № 383367, 10.02.2018 року о 01 годині 30 хв. на а/д М-24 112 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ-11022 ОБ н.з. М 3025 НИ з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незвязна мова. Від проходження освідоцтва для визначення стану спяніння на місці зупинки, а також від проходження медичного огляду ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку категорично відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правом надати пояснення в графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не скористався.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою - інспектором СРПП №2 Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_4 неодноразово належним чином був викликаний, проте не зявився в судове засідання. Від нього надійшли письмові пояснення (а.с.18), в яких свідок повідомив про неможливість зявитись в судове засідання та підтвердив в повному обсязі пояснення, надані ним 10 лютого 2018 року.

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с.2), 10 лютого 2018 року в його присутності ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу, а також від проходження медичного огляду категорично відмовився.

Свідок ОСОБА_5 неодноразово належним чином був викликаний, проте не зявився в судове засідання.

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_5 (а.с.3), 10 лютого 2018 року в його присутності ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння категорично відмовився.

Сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків немає, пояснення засвідчені їх власноручними підписами.

Інспектор СРПП №2 Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3, будучи допитаним в якості свідка в судовому засіданні пояснив, що з 08-00 год. 09 лютого 2018 року по 08-00 год. 10 лютого 2018 року він здійснював патрулювання по м. Южноукраїнськ в складі групи реагування разом з поліцейським-водієм сержантом поліції ОСОБА_6 та начальником СРПП майором поліції ОСОБА_7 Близько півночі групою був зупинений автомобіль ЗАЗ-11022 ОБ н.з. М 3025 НИ, що рухався по автодорозі М-24, 112 км, з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, що є порушенням п.п. «в» п.2.9 ПДР України. Після зупинки транспортного засобу співробітники поліції представились водієві, пояснили причину зупинки та запропонували надати документи, передбачені п.2.1. ПДР України. Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки стану спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незвязна мова, в звязку з чим майором поліції ОСОБА_7 було зупинено два автомобілі, що проїжджали в той час біля місця зупинки та водіям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було запропоновано прийняти участь у якості свідків під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, на що останні погодились. Після цього інспектором Черних О.В. в присутності двох

свідків запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу гідроаналізатора «Драгер» або в найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою. Особі, що притягується до адміністративної відповідальності було розяснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та складено відповідний протокол. Від отримання протоколу ОСОБА_1 категорично відмовлявся, але в подальшому змінив свою думку, отримав копію протоколу та розписався в ньому.

Поліцейський-водій Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області сержант поліції ОСОБА_6, будучи допитаним в якості свідка в судовому засіданні пояснив, що з 08-00 год. 09 лютого 2018 року по 08-00 год. 10 лютого 2018 року він здійснював патрулювання по м. Южноукраїнськ в складі групи реагування разом з Інспектором СРПП №2 ОСОБА_3 та начальником СРПП ОСОБА_7 Близько півночі групою був зупинений автомобіль ЗАЗ-11022о.б. номерний знак М3025НИ, що рухався по автодорозі М-24, 112 км, з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби. Після зупинки транспортного засобу співробітники поліції представились водієві, пояснили причину зупинки та запропонували надати документи, передбачені п.2.1. ПДР України. Під час спілкування з водієм у останнього були виялені ознаки стану спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незвязна мова, в звязку з чим працівниками поліції було залучено двох свідків водіїв транспортних засобів, що проїзджали біля місця зупинки та в присутності двох свідків інспектором Черних О.В. запропоновано ОСОБА_1 пройти тест на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер» або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою. Особі, що притягується до адміністративної відповідальності було розяснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та складено відповідний протокол. Від отримання протоколу ОСОБА_1 спочатку відмовлявся, але в подальшому отримав копію протоколу та розписався в ньому.

Начальник СРПП №2 Южноукраїнського ВП ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_7, будучи допитаним в якості свідка в судовому засіданні пояснив, що з 08-00 год. 09 лютого 2018 року по 08-00 год. 10 лютого 2018 року він здійснював патрулювання по м. Южноукраїнськ в складі групи реагування разом з поліцейським-водієм сержантом поліції ОСОБА_6 та інспектором СРПП №2 капітаном поліції ОСОБА_3 Близько півночі групою за допомогою світлового сигналу проблискового маячка службового автомобіля на 112 км автодороги М-24 був зупинений автомобіль ЗАЗ-11022 о.б. номерний знак НОМЕР_1, що рухався з неосвітленим номерним знаком у темну пору доби, що є порушенням п.п. «в» п.2.9 ПДР України. Після зупинки транспортного засобу співробітники поліції представились водієві ОСОБА_1, пояснили причину зупинки та запропонували надати документи, передбачені п.2.1. ПДР України. Під час спілкування з водієм у останнього були виялені ознаки стану спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незвязна мова, в звязку з чим він зупинив два автомобілі, що проїжджали в той час біля місця зупинки та їх водіям ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запропонував прийняти участь у якості свідків під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, на що водії погодились. Після цього інспектором СРПП №2 ОСОБА_3 в присутності двох свідків запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу гідроаналізатора «Драгер» або в найближчому медичному закладі, на що ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою. Особі, що притягується до адміністративної відповідальності було розяснено його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та складено відповідний протокол. Від отримання протоколу ОСОБА_1 категорично відмовлявся, але в подальшому змінив свою думку, отримав копію протоколу та розписався ньому.

Підстави сумніватись в достовірності показань свідків, враховуючи, що вони попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання згідно ст.384 КК України відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103(далі - Порядок). Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного випливає, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров'я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, а тому поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Сукупність доказів по справі про адміністративне правопорушення підтверджують, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп'яніння як з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров'я, а тому поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395 (далі Інструкція №1395), протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ Інструкції №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції №13952, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. ОСОБА_1 таким правом не скористався.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необєктивне ставлення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відтак, дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від походження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку і таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому, щодо наведених обставин, то такі враховуються, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП.

Об'єктом правопорушень, передбачених статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 268, 283-285 КпАП України, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому стягнення штраф у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя І.О. Догарєва