Справа № 419/797/18
Провадження № 33/782/147/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 27 липня 2018 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Луганської області Люклянчук В.Ф., за участі прокурора Сафонової О.М., розглянувши апеляційну скаргу першого заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області Онуфрієнка О.В. на постанову судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 20 квітня 2018 року, якою,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 (сто двадцять) годин суспільно корисних робіт.

ВСТАНОВИВ

Зі змісту постанови судді вбачається, що в Новоайдарському РВ ДВС ГТУЮ перебуває виконавчий лист № 419/3585/17 від 23.01.2018 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 25% заробітку. Сукупний розмір заборгованості складає 6480,45 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Отже ОСОБА_1 не сплачує аліменти, тим самим вчинив адміністративні правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі, яка подана 11.07.2018 прокурор просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, скасувати її та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження прокурор вважає те, що участь прокурора у розгляді судом вказаної категорії справ КУпАП не передбачена, а про існування оскаржуваної постанови прокурору стало відомо лише 10.07.2018 під час ознайомлення з матеріалами цієї справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що вищевказана постанова суддя є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки її винесено з істотними порушеннями вимог Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначає, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VІІІ від 07.12.2017, КУпАП доповнено статтею 183-1, який набув чинності 06.02.2018. Вимогами ч.ч. 1, 2 ст.8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови судом не враховано, що відповідно до вимог ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. За загальним положенням, встановленим цією статтею, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності. Стосовно права оскарження прокурором постанови судді у справі про адміністративне правопорушення посилається на ч. 5 ст. 7 КУпАП, згідно з якою прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Заслухавши пояснення прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

У відповідності до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про незаконне накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, яке є заходом примусового характеру, пов'язане з обмеженням особистої свободи громадян, вважає, що у даному випадку прокурор має право апеляційного оскарження цієї постанови.

Апеляційна скарга на постанову судді першої інстанції прокурором подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч.2 ст.294 КУпАП. Проте клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв'язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції.

Одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, згідно з ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Вимоги ст. 282 КУпАП зобов'язують суддю при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте суддею при розгляді даної справи ці вимоги закону не були дотримані.

Стаття 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Цей Кодекс зазначеною статтею було доповнено Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VІІІ від 07.12.2017, який набув чинності 06.02.2018.

У відповідності до довідки заборгованість за аліментами у ОСОБА_1 була нарахована з жовтеня 2017 рік по лютий 2018 рік в сумі 6480,45 грн.

Таким чином заборгованість була нарахована за період коли законодавством не була передбачена відповідальність за законом про адміністративні правопорушення

Вимогами ч.ч. 1, 2 ст.8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови судом не враховано, що відповідно до вимог ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. За загальним положенням, встановленим цією статтею, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

З урахуванням наведеного необхідно вважати, що ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки йому була нарахована заборгованість по сплаті аліментів за період, коли не діяла ст. 183-1 КУпАП.

За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

Поновити першому заступнику керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області Онуфрієнка О.В. строк апеляційного оскарження постанови судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 20 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області Онуфрієнка О.В. задовольнити.

Постанову судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 20 квітня 2018 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП - скасувати, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити провадження у справі.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного

суду Луганської області В.Ф. Люклянчук