АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/404/18 Номер провадження 33/786/515/18Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, - захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 березня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів терміном на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 353 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2, визнаний винуватим у тому, що він 04.01.2018 року о 02 год. 51 хв. в м. Кременчуці на вул. Набережна лейтенанта Дніпрова керував транспортним засобом автомобілем FORD CONNECT д.н.з. ВS7117FH, з явними ознаками наркотичного спяніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України., за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі з доповненнями, захисник ОСОБА_3 просить постанову судді відносно ОСОБА_2 скасувати як необґрунтовану та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що ОСОБА_2 був безпричинно зупинений працівниками патрульної поліції та притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без документів, що посвідчують право керування. Під час складання відповідної постанови, на думку апелянта, ОСОБА_2 був безпідставно звинувачений поліцейськими у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.

Крім того, захисник зазначає, що працівники поліції не забезпечили проходження ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, запропонувавши прослідувати для огляду до медичного закладу.

Надалі апелянт самостійно пройшов тест у наркологічному диспансері і у нього не було виявлено наркотичного спяніння.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2, - захисника ОСОБА_3 на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із змісту постанови місцевого суду вбачається, що він правильно встановив фактичні дані у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, ґрунтується на сукупності досліджених судом доказів, достовірність яких сумнівів не викликає та яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БР №170664 від 04.01.2018, поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного спяніння, поряд з іншими доказами, підтверджується також відеозаписом адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, посилаючись на те, що поспішає до дитини.

Щодо посилань захисника ОСОБА_3 на порушення поліцейськими положень наказу «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735 щодо обовязку поліцейського забезпечити проведення огляду водія на стан спяніння у місці зупинки транспортного засобу, слід зазначити, що відсутність у поліцейського технічної можливості перевірити водія на стан спяніння на місці зупинки автомобіля не позбавляє обовязку останнього пройти такий огляд у закладі охорони здоровя.

Крім того суд погоджується з висновком місцевого суду щодо невизнання результатів добровільного проходження ОСОБА_2 огляду на стан наркотичного спяніння доказом у справі, оскільки цей огляд був проведений без дотримання вимог ст.266 КУпАП, а саме проведений у відсутність працівника поліції та більше ніж через 2 години з моменту встановлення підстав для його здійснення. До того ж, сам висновок про відсутність у ОСОБА_2 на момент огляду його на стан наркотичного спяніння, ніякого значення для вирішення справи по суті не має, так як він притягнутий до відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння, а не за керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.

За таких обставин, доводами апеляційної скарги не спростовано висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 березня 2018 року стосовно ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченк о