АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/452/18Суддя 1 інстанції Калініч Н. І.
Номер провадження 33/774/168/К/18Суддя- доповідач Остапенко В. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Остапенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1.

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнано винним за те, що він 27.01.2018 року о 22 год. 52 хв. в м. Кривий Ріг по вул. С. Колачевського, гр. ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», н/з НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння (звужені зіниці ока, які не реагують на світло, збуджений стан). Від проходженнямедичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного чи іншого сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, так як вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування вимог про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, ОСОБА_2 зазначає, що він не був присутній при розгляді справи у суді, а копію постанови отримав лише 07.05.2018 року, що підтверджується заявою про видачу копії постанови (а.с. 25), а тому не мав можливості оскаржити її в передбачений законом строк.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_2. зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, так як розглянута з порушенням його права на захист.

ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що висновки суду першої інстанції про те, що вони з захисником створюють штучне затягування справи з метою закінчення строків притягнення його до адміністративної відповідальності, є хибними, так як клопотання про відкладення розгляду справи подавались ними з поважних причин.

На день винесення постанови 12.03.2018 року, його захисник був зайнятий в іншому процесі, у зв'язку з чим було подано клопотання про відкладення розгляду справи, проте суд в порушення вимог законодавства розглянув справу за їх відсутності.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, від захисника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 61,62,63).

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов'язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки ОСОБА_2 заявив відповідне клопотання, а з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи проводився за його відсутності, та відсутності його захисника та постанову суду ним було отримано 07 травня 2018 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що цей строк був пропущений з поважної причини, і вважає за необхідне поновити строк ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови, та апеляційну скаргу розглянути по суті.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 101645 від 27.01.2018 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; - письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які долучені до матеріалів справи, де кожен з них підтвердили те, що 27.01.2018 року в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.3, 4); відеозаписом із боді - камер інспектора патрульної поліції № АЕ 0044, на яких відображено факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі, а також обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, з відеозапису вказаних подій вбачається, що ОСОБА_2 підтвердив факт вживання ним наркотичних засобів «метадон» та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

Отже всі докази досліджувалися судом першої інстанції та суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду, що всі наявні докази є належними та допустимими, та складені відповідно до вимог ст. ст. 251, 256, 280 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, так як всі дії інспекторів патрульної поліції зафіксовані на відеозаписі із камер нагрудних знаків поліцейських, а вказаний відеозапис оглянутий судом під час підготовки справи до розгляду, а також всі дії інспекторів поліції підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, як вбачається з відеозапису, водій ОСОБА_2 сам підтвердив факт вживання наркотичних засобів «метадон» та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, про що в присутності двох свідків було складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначено ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд розглянув справу за відсутності його та захисника, вони не можуть бути прийняті до уваги виходячи з такого.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Відповідно до протокола про адміністративне правопорушення, розгляд справи щодо ОСОБА_2 призначено в Тернівському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на 07 лютого 2018 року, про що він був повідомлений належним чином. 06.02.2018 року ОСОБА_2 надав суду клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату та надання йому можливості укладання договору з адвокатом, якебуло задоволено та розгляд справи призначено на 23.02.2018 року. 22.02.2018 року до суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 про відкладення слухання справи та надання часу на ознайомлення з матеріалами справи, та визначення стратегії захисту, судом задоволено клопотання захисника та відкладено судове засідання на 12.03.2018 року, але у зазначену дату сторони до суду не з'явились, 07.03.2018 року від ОСОБА_2 до суду надійшла заява про відкладення слухання справи у зв'язку з його неможливістю прибути до суду за станом здоров'я та проходженням лікування, та зайнятістю його захисника на призначений час в Апеляційному суді Дніпропетровської області. (а.с.9,11,18).

Однак доказів на підтвердження поважності причини неявки ОСОБА_2 до заяви не додає. Копія довідки від 26.04.2007 р. Авдіївської центрально-міської лікарні щодо перебування ОСОБА_2 на обліку у лікаря онколога, не підтверджує факт проходження ним курсу хіміотерапії в даний час. Крім того, в своїй заяві ОСОБА_2 посилається на те, що його захисник в зазначений час буде знаходитись в суді апеляційної інстанції, однак ніяких підтверджуючих документів до заяви не додає, проте до апеляційної скарги ОСОБА_2, надає довідку про те, що його захисник знаходився в прокуратурі, що протирічить викладеним в заяві підставам для відкладення.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням того, що вимогами ст.268 КУпАП не передбачена обов'язкова присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, суд обґрунтовано здійснив розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що зі сторони захисту мало місце зловживання процесуальними правами через явне ухилення від явки до суду першої інстанції з метою затягування строків визначених ст. 38 КУпАП, притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, у тому числі, шляхом подачі ними клопотань про відкладення розгляду справи.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2. та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 101645 від 27.01.2018 року.

На думку суду апеляційної інстанції призначене адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 відповідає вимогам КУпАП, та призначено з врахуванням вимог ст.33 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та направлення провадження на новий розгляд, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2-залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області В.О. Остапенко