АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1252/2018 Постанова винесена суддею Рудик І.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Фастів Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні сина, 2006 р.н., працюючого головним інженером ПП «ССТ-ЛТД», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 17 грудня 2017 року о 10 год. 45 хв. на перехресті вул. Васильківська - вул. Бубнова в м. Києві ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1, при повороті ліворуч, не надав переваги у русі автомобілю «ВАЗ 210430-20», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.6 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАп.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд безпідставно визнав його винним у вчиненні ДТП, оскільки він, рухаючись по вул. Васильківська від пл. Голосіївська в напрямку Амурської площі, доїхав до регульованого перехрестя між вулицями Васильківська і Маричанська, та виїхавши на вказане перехрестя на зелений сигнал світлофора, включив лівий сигнал повороту для розвороту по вул. Васильківській. Пропустивши всі транспортні засоби, які рухались в зустрічному напрямку, та дочекавшись поки вони зупиняться на червоний сигнал світлофора, повернув наліво та зупинився для того, щоб пропустити транспортні засоби, які почали свій рух на зелений сигнал світлофора з вул. Маричанської через вул. Васильківська, щоб закінчити свій маневр. В цей час, коли він стояв на перехресті, із-за автомобілів, які стояли на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух в даному напрямку, на великій швидкості виїхав автомобіль ВАЗ та вдарив його автомобіль в праве крило, скоївши ДТП, чим порушив п.п. 16.4, 8.7.3 (ґ), (е) ПДР.

Між тим, якби водій автомобіля ВАЗ дотримався дозволеної швидкості в населених пунктах, а не їхав зі швидкістю 80-90 км/год, то при умовах того дня (ранок неділі, суха дорога, хороша видимість), зміг би виконати п. 12.3 ПДР, та не скоїв би ДТП.

Проте, суд не розібрався у ситуації з ДТП та невірно виніс постанову, посилаючись на п. 16.6 ПДР, визнавши його винним у скоєнні ДТП, хоча зі схеми ДТП та фото вбачається, що він стоїть (не рухається) на перехресті в напрямку руху по вул. Маричанській, даючи дорогу машинам, які переїжджали перехрестя в зустрічному з ним напрямку, для того, щоб зробити поворот наліво, як це встановлено п. 16.6 ПДР, а автомобіль ВАЗ вдарив його автомобіль в праве крило, і цей факт підтверджується характером пошкоджень, яке носить локальний характер, чого не було б, якщо б його автомобіль рухався, та розташуванням автомобіля на перехресті перпендикулярно руху, зіткнувшогося з ним автомобіля з незначним зміщенням від удару.

Крім того, судом не було враховано і свідчення водія, який зупинився на перехресті на заборонний сигнал світлофора (на відміну водія автомобіля ВАЗ), який засвідчив, що автомобіль ВАЗ проїхав перехрестя на червоне світло з великою швидкістю.

Таким чином, на думку апелянта, винуватцем ДТП є водій автомобіля ВАЗ.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, а також свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані.

Як убачається з провадження у справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, проаналізував у постанові докази у справі, повно та всебічно з'ясувавши обставини, які вказують на порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому судове рішення є належно обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

При цьому, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у порушенні п. 16.6 Правил дорожнього руху України, а саме - про ненадання ним, при повороті ліворуч, переваги у русі автомобілю «ВАЗ 210430-20», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку прямо, під час керування 17 грудня 2017 року о 10 год. 45 хв. автомобілем «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_3, на перехресті вул. Васильківська - вул. Бубнова в м. Києві, внаслідок чого відбулося зіткнення з цим автомобілем та отримання внаслідок цього транспортними засобами механічних пошкоджень, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами у справі.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; у схемі ДТП, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 без будь-яких заперечень, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на перехресті вул. Васильківська - вул. Бубнова в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 і ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 щодо обставин події.

При цьому, як видно з пояснень самого ОСОБА_2 він не спорював в судах першої та апеляційної інстанцій, а також в апеляційній скарзі,обставин того, що 17 грудня 2017 року о 10 год. 45 хв. на перехресті вул. Васильківська - вул. Бубнова в м. Києві сталася події дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля «Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1, під його керуванням та автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Водночас, ОСОБА_2 пояснив, що він, рухаючись по вул. Васильківська від пл. Голосіївська в напрямку Амурської площі, доїхав до регульованого перехрестя між вулицями Васильківська і Маричанська.Виїхавши на вказане перехрестя на зелений сигнал світлофора, він включив лівий сигнал повороту для розвороту по вул. Васильківській, та пропустивши всі транспортні засоби, які рухались в зустрічному напрямку, і дочекавшись поки вони зупиняться на червоний сигнал світлофора, повернув наліво та зупинився для того, щоб пропустити транспортні засоби, які почали свій рух на зелений сигнал світлофора з вул. Маричанської через вул. Васильківська, щоб закінчити свій маневр. В цей час, коли він стояв на перехресті, із-за автомобілів, які стояли на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух в даному напрямку, на великій швидкості виїхав автомобіль ВАЗ та вдарив його автомобіль в праве крило, скоївши ДТП, чим порушив п.п. 16.4, 8.7.3 (ґ), (е) ПДР.

Водночас, якби водій автомобіля ВАЗ дотримався дозволеної швидкості в населених пунктах, а не їхав зі швидкістю 80-90 км/год, то при умовах того дня (ранок неділі, суха дорога, хороша видимість), зміг би виконати п. 12.3 ПДР, та не скоїв би ДТП.

Посилався і на те, що дані схеми ДТП та фото, вказують саме на такий перебіг події ДТП, як вказує він.

А саме, що він стоїть (не рухається) на перехресті в напрямку руху по вул. Маричанській, даючи дорогу машинам, які переїжджали перехрестя в зустрічному з ним напрямку для того, щоб зробити поворот наліво, як це встановлено п. 16.6 ПДР, а автомобіль ВАЗ вдарив його автомобіль в праве крило, і цей факт підтверджується характером механічних пошкоджень, яке носить локальний характер, чого не було б, якщо б його автомобіль рухався, та розташуванням автомобіля на перехресті перпендикулярно руху зіткнувшогося з ним автомобіля з незначним зміщенням від удару.

Вказав на те, що поясненнями свідка-водія, який зупинився на перехресті на забороняючий червоний сигнал світлофора, також доводиться, що водій ОСОБА_4 їхав через перехрестя з перевищенням швидкості на червоне світло світлофора.

Проте, такі пояснення ОСОБА_2 про те, що він дочекався, коли зустрічний транспорт зупиниться на червоний сигнал світлофора, повернув наліво та зупинився для того, щоб пропустити транспортні засоби, які почали свій рух на зелений сигнал світлофора з вул. Маричанської через вул. Васильківська, щоб закінчити свій маневр, спростовуються наявними у справі доказами.

Так, у своїх поясненнях, наданих одразу після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 вказував, що пропустивши всі транспортні засоби, які рухались в зустрічному напрямку, і дочекавшись поки вони зупиняться на червоний сигнал світлофора, а саме - на зустрічній смузі на червоне світло зупинився мікроавтобус, він почав поворот наліво, коли з другої смуги зустрічного руху виїхав автомобіль ВАЗ та вдарив його автомобіль в переднє крило.

Отже, у вказаних поясненнях ОСОБА_2 не зазначав, про те, що, повернувши наліво, він зупинився для того, щоб пропустити транспортні засоби, які почали свій рух на зелений сигнал світлофора з вул. Маричанської через вул. Васильківська, щоб закінчити свій маневр, а його твердження, що транспортні засоби, які рухались в зустрічному напрямку, зупинились на червоний сигнал світлофора, є виключно його припущеннями.

Між тим, з поясненьдругого учасника ДТП - водія ОСОБА_4, наданих ним одразу після ДТП, вбачається, що він на автомобілі ВАЗ 210430-20, державний номерний знак НОМЕР_2, рухався в другій смузі руху на зелений сигнал світлофора, при цьому в третій смузі їхав автобус, який фактично перекривав йому оглядовість зліва. Автомобіль Subaru Forester», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 виїхав із-за автобуса, та мав намір здійснити маневр повороту наліво, при тому, що для автомобілів зустрічного з ним напрямку руху був дозволяючий зелений сигнал світлофора - ще 7 секунд.

Пояснення учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_5 про те, що він став свідком ДТП за досліджуваних обставин. А саме на перехресті вулиць Васильківської та Маричанської водій автомобіля Subaru намагався здійснити розворот, не впевнившись в безпечності свого маневру, виїхав на полосу зустрічного напрямку, створив перешкоду водію автомобіля ВАЗ, який рухався по вул. Васильківській в сторону автовокзалу на зелений сигнал світлофора.

Водночас, допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що він за досліджуваних подій їхав по вул. Васильківській в сторону Голосіївської площі в лівому ряду. На перехресті з вул. Бубнова, на жовтий мигаючий сигнал світлофора перед ним зупинився мікроавтобус. Він хотів перестроїтися в інший ряд, але там їхав червоний автомобіль - ВАЗ, а тому він залишився в своєму ряду. Потім він трохи відволікся і за обстановкою навкруги не спостерігав. Повз нього, що перебував за мікроавтобусом, проїхав червоний автомобіль, з яким і сталося зіткнення на перехресті. Хоча кольору світлофора на момент зіткнення він не бачив, але припускає, що колір світлофора повинен бути вже червоним і автомобіль їхав з великою швидкістю.

Отже, з пояснень свідка ОСОБА_3 слідує, що мікроавтобус та він зупинились перед перехрестям на жовтий сигнал світлофора.

Як слідує з циклограми роботи світлофорних об'єктів на перехресті вул. Маричанської - вул. Васильківська в м. Києві, наданої на запит апеляційного суду КК «Київавтодор», при ввімкненні по вул. Васильківській жовтого сигналу світлофору, який горить 3 секунди, для автомобілів з вул. Маричанської ще 2 секунди горить червоний сигнал, а потім 2 секунди червоно-жовтий сигнал світлофора.

Отже, даними циклограми роботи світлофорних об'єктів на перехресті вул. Маричанської - вул. Васильківська в м. Києві, наданої на запит апеляційного суду КК «Київавтодор», яка свідчить про неможливість здійснення руху транспорту з вул. Маричанської на момент зіткнення через заборонний сигнал світлофора, спростовуються твердження ОСОБА_2 про те, що, повернувши наліво, він зупинився для того, щоб пропустити транспортні засоби, які почали свій рух на зелений сигнал світлофора з вул. Маричанської через вул. Васильківська, щоб закінчити свій маневр, що вочевидь вказує на те, що на момент зіткнення його транспортний засіб рухався, а також спростовує його твердження і щодо кольору світлофора, на який здійснював свій проїзд перехрестя водій ОСОБА_4 на момент зіткнення, а саме - червоний сигнал світлофора.

Між тим, вимоги п. 16.6 ПДР України зобов'язують водія, що здійснює поворот ліворуч або розвертається при зеленому сигналі основного світлофора дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч, чого ОСОБА_2 в даній дорожній ситуації, як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, дотримано не було.

Не вказують на протилежне і дані схеми ДТП та фотокартки щодо пошкоджень автомобілів, за якими в результаті зіткнення в автомобілі «ВАЗ-210430-20» пошкоджено капот, передня ліва фара, передній бампер, переднє ліве крило та кріплення переднього державного номерного знака, а в автомобілі «Subaru Forester» - переднє праве крило, передня права фара, передній бампер, передній правий диск та колесо, що свідчить про те, що передньою лівою частиною автомобіль «ВАЗ» контактував із передньою правою частиною автомобіля «Subaru Forester», проте за обставин, за яких виникла дорожньо-транспортна пригода, не вказує на дотримання ОСОБА_2 вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

Посилання ОСОБА_2 на недотримання ж в даному випадку ОСОБА_4 вимог п. 16.4 ПДР України, яким встановлено заборону водіям виїзду на перехрестя, у тому числі при сигналі світлофора, що дозволяє рух, якщо на ньому утворився затор, є недоречними, оскільки під затором розуміється скупчення транспортних засобів, які зупинилися, що виключає можливість подальшого руху через перехрестя або іншу ділянку дороги, а в даному випадку ОСОБА_2 здійснювався маневр повороту ліворуч, що вимагало від нього дотримання Правил дорожнього руху, які регламентують забезпечення безпеки здійснюваного маневру.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а протилежні цьому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, як і доводи про його невинуватість та про порушення водієм ОСОБА_6 вимог правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, не заслуговують на увагу.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з'ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи.

При цьому суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33-35 КУпАП, наклав на ОСОБА_2 стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 - відсутні.

Разом з тим, необхідно уточнити постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року, у зв'язку з допущеною опискою, яка не впливає на суть прийнятого судом рішення, вказавши у мотивувальній частині постанови марку автомобіля, державний номерний знак НОМЕР_2, як автомобіль «ВАЗ 210430-20» замість автомобіля «Subaru Forester».

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, - без змін.

Уточнити постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2018 року, вказавши у мотивувальній частині постанови марку автомобіля, державний номерний знак НОМЕР_2, як автомобіль «ВАЗ 210430-20» замість автомобіля «Subaru Forester».

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.