П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/703/18

24 вересня 2018 року смт.Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич О. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, фізичної особи- підприємця, за ст. 41 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

13.08.2018 року в суд на розгляд надійшов протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, в якому зазначено, що під час проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення діяльності фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, в барі кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" 13.07.2018 року, знаходилася на робочому місці і виконувала роботу бармена ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає у АДРЕСА_1 без укладеного письмового трудового договору.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 допустила до виконання роботи барменом громадянку ОСОБА_2 без укладення письмового трудового договору, чим порушила вимоги ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України, за що передбачена відповідальність за ст.41 ч.3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що дійсно являється фізичною особою- підприємцем. 13.07.2018 року відлучилася з місця роботи по справам, залишивши в кафе дочку ОСОБА_2 наглядати за закладом до її повернення, яка під тиском інспектора дала пояснення, що вона проходить стажування на посаду бармена.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 ствердила, що дійсно 13.07.2018 року перебувала в кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2", відпочивала. Прийшли інспектори і змусили її написати пояснення, що вона працює у закладі мами ОСОБА_1

Представник ОСОБА_1- адвокат ОСОБА_3 просив закрити провадження у справі, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення передбаченого ст.41 ч.3 КУпАП.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об"єктивне з"ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення №ЗК325/217/АВ/П/ПТ від 17.07.2018 року вбачається, що що під час проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення діяльності фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, в барі- кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" 13.07.2018 року, знаходилася на робочому місці і виконувала роботу бармена ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає у АДРЕСА_1 без укладеного письмового трудового договору, за що передбачена відповідальність за ст.41 ч.3 КУпАП.

Диспозиція ч. 3 ст. 41 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, яке полягає у фактичному допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони права громадян на працю, на оплату праці, на охорону праці та інших прав у трудовій сфері.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: фактичному допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Суб'єкт адміністративного проступку - посадові особи підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують найману працю.

Суб'єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Згідно з ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з аналізу ч. 2 ст. 2 КЗпП України, працівником є особа, яка уклала трудовий договір про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Отже, працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену трудовим договором, підлягає внутрішньому трудовому розпорядкові, за виконану роботу отримує заробітну плату.

Матеріалами справи не доводиться, що ОСОБА_2 працює в ОСОБА_1, оскільки не має жодного доказу про існування між ними трудових відносин. Самі ж особи підтверджують, що вони перебувають у родинних відносинах (ОСОБА_1 є матір"ю ОСОБА_2), і 13.07.2018 року ОСОБА_2 знаходилася в кафе- барі "ІНФОРМАЦІЯ_2" за місцем здійснення діяльності фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 в АДРЕСА_2, проводячи дозвілля за час тимчасової відсутності матері.

При цьому, ОСОБА_1 не уповноважувала ОСОБА_2 будь-яким чином провадити відпуск товару чи вчиняти інші дії, які б входили в обовязок бармена.

Жодних доказів протилежного інспектором праці до матеріалів справи не надано.

Фотографії, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не являються достатнім доказом наявності між сторонами відповідних трудових відносин.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості особи, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.41 ч.3, 247, ст.283, ст.284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.41 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Софілканич О. А.