Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/3/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Голосеніна Т. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Новіцький Е. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2018 Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Новіцький Е.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Кузьменко В.О. на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2017 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Олександрії Кіровоградської області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, навчається в Олександрійському політехнічному коледжі,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у матеріалах справи, ОСОБА_3 15.10.2017 року о 04 год.20 хв. керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2, по вулиці Героїв Сталінграду в м.Олександрії Кіровоградської області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини рота на відстані), від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з рішенням суду, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 та його захисник-адвокат Кузьменко В.О. просять апеляційну скаргу задовольнити, постанову районного суду - скасувати, а провадження по справі - закрити.

Зазначають, що постанова суду є незаконною.

Вказують, що ОСОБА_3 було не роз'яснено його права, про що відсутній його підпис, а саме те, що він має право під час складання протоколу на адвоката. Також інспектор поліції у примусовій формі змушував його пройти медичний огляд на стан сп'яніння. У зв'язку з тим, що пропозиція пройти тест на алкоголь була виражена в грубій формі, то він відмовився пройти медичний огляд. Вважає, що зі сторони поліцейського до нього була проявлена неповага.

Вказують, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, однак, які саме ознаки були у ОСОБА_3, працівник поліції не зазначив в протоколі.

Зазначає, що свою вину визнав, тому що поліцейський залякував його, що забере його машину на штраф майданчик.

Також вказує, що суддя в судді першої інстанції занадто швидко прочитала йому його права, і він не зрозумів, що має право на адвоката.

Заслухавши ОСОБА_3. та його захисника - адвоката Кузьменка В.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При перевірці матеріалів адміністративної справи було встановлено, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 розглянута з дотриманням вимог чинного законодавства.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Так, за змістом ст.130 КУпАП, відповідальність порушника наступає у випадку керування ним транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння або відмови від проходження огляду на такий стан.

Відповідно до ст. 251 КУпАП. доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення від 15.10.2017 року, письмовими поясненнями самого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, котрі узгоджуються з описом фактичних обставин справи,

Таким чином, вищезазначеним підтверджується факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, яке правильно кваліфіковано за ст.130 ч.1 КУпАП.

Виходячи з сукупності вищенаведених доказів, зібраних по справі, перевіривши їх при розгляді даної справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про доведеність вини ОСОБА_3 та правильним рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Порушень закону під час розгляду справи місцевим судом допущено не було.

Вид стягнення ОСОБА_3 судом першої інстанції призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП та обґрунтовано застосовано стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом, передбачене санкцією ст.130 ч.1 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеня його вини.

Всупереч доводам правопорушника, який вказує про необґрунтованість постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про винність ОСОБА_3 оскільки, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння, як зазначено вище, підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та іншими доказами, визнаними судом доведеними. До того ж ОСОБА_3 власноручно в протоколі про адміністративне правопорушення та поясненні до протоколу зазначив про те, що він вживав 100-150 грам горілки та сів за кермо, вину свою визнає, також в протоколі наявний його підпис, і біля графи щодо роз'яснених прав, і біля розділу про роз'яснення змісту протоколу та отримання його копії. Тим самим ОСОБА_3 проігнорував своє право та можливість в поясненнях до протоколу викласти всі обставини справи, в тому числі і можливу незгоду з діями поліції чи оскаржити такі дії поліції до вищестоящого органу.

Доводи апелянта щодо того, що в протоколі не зазначено ознак алкогольного сп'яніння та не роз'яснено йому його права, повністю спростовуються наявним в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 094049 від 15.10.2017 року та зазначеними в ньому даними.

Також, при розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення та дав пояснення по суті справи.

Апелянтом не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх апеляційних вимог.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що постанова суду є законною, обґрунтованою та належно мотивованою, норми матеріального та процесуального права судом були застосовані правильно, а тому підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника-адвоката Кузьменко Володимира Олексійовича - залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_3, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Е.Й.Новіцький