Справа № 447/1490/18 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/783/836/18 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, представника потерпілого адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 06 липня 2018 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Згідно постанови, 19.06.2018 року близько 01 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 у м. Миколаїв, вул. Мазепи, 11, Львівської області, керуючи транспортним засобом Volkswagen PASSAT, д.н.з. RJA 58856, намагаючись уникнути переслідування службових автомобілів RENAUL DOKKER, д.н.з. 0123, та Міцубісі Аутлендер з екіпажем 701, здійснив зупинку транспортного засобу Volkswagen PASSAT, д.н.з. RJA 58856, вибігаючи з автомобіля, не переконавшись в безпечності своїх дій, створив загрозу безпеці дорожнього руху службовому автомобілю RENAUL DOKKER, д.н.з. 0123, внаслідок чого останній був змушений різко гальмувати та змінити напрямок руху, що призвело до зіткнення з перешкодою (деревом) та ушкодження службового автомобіля RENAUL DOKKER, д.н.з. 0123, та завдання матеріальної шкоди державі. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3, п. 15.13 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що працівниками патрульної поліції під час складання та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення було порушено вимоги законодавства, а саме в копії протоколу не зазначено, які саме вимоги ПДР ним було порушено, статтю за якою він притягується до відповідальності, при цьому в оригіналі вказане дописано, що є грубим порушенням, в протоколі по ст. 124 КУпАП зазначено час 01.20 год., а в протоколах по ст. 130, 122-2 КУпАП вказано час 01.00 год., що не відповідає дійсності. Вказує, що схема місця ДТП не відповідає вимогам інструкції з її оформлення, оскільки, вона має іншу форму ніж ту, що склав поліцейський в цій справі. Вважає, що в його діях відсутні ознаки обєктивного та субєктивного складу правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки я зупинив свій автомобіль до лівого краю проїзної частини дороги, і при цьому виключив двигуни автомобіля, забрав ключі із замку запалювання, відкрив ліві дверки свого автомобіля, за якими знаходиться узбіччя із травянистим покриттям посадженими великими деревами та закрив ці дверки. В момент виходу із автомобіля службовий автомобіль знаходився позаду його автомобіля на деякій віддалі, що давало мені можливість вийти із автомобіля, і я, ніколи б не подумав, що водій поліцейського автомобіля поїде по травянистому узбіччю із насадженими деревами, порушуючи при цьому ПДРУ. При цьому водій цього ТЗ не справився із керуванням даного автомобіля, не вибрав безпечної швидкості для руху, не врахував дорожню обстановку, а тому саме дії цього водія підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, і саме його слід притягнути до адмінвідповідальності за спричинення пошкоджень свого ТЗ.

На апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 представник потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав заперечення в яких просить подану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Миолаївського районного суду Львівської області без змін.

Заслухавши виступ ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_3 та його представника, які заперечили апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримуючи апеляційну скаргу вказав, що події мали місце 19.06.2018 року, він зупинився біля травяного покриття, вийшов на траву, закрив двері, автомобіль поліції поїхав по травяному покритті, правою стороною зачепив його, а лівою дерево. Наголосив, що зазначав про незгоду з протоколом.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_2 підтримуючи апеляційну скаргу зазначив, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, за ст.ст. 122, 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 рішення не прийнято. При складенні протоколу не було вказано, які порушення ПДР допустив ОСОБА_1, схема місця ДТП не відповідає вимогам інструкції, не відображені всі елементи.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 заперечуючи апеляційну скаргу, вказав, що він був за кермом службового автомобіля ОСОБА_5, їх екіпаж включивши сирену, почав переслідувати автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який від них тікав, наказували йому прийняти вправо, на трасі до них підключився екіпаж 701, швидкість автомобіля, яким керував ОСОБА_1 при цьому була 100-120 км/год в населеному пункті. Вирішили блокувати автомобіль, оскільки він не зупинявся. Зазначив, водій різко зупинився, відкрив двері, вискочив з авто і впав, він змушений був поїхати в дерево, щоб не наїхати на водія, при цьому двері ОСОБА_1 в авто не закрив, почав тікати, догнали його в підїзді будинку. Інші засоби крім блокування авто застосовувати вданій ситуації не було доцільно.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник потерпілого ОСОБА_4 заперечуючи апеляційну скаргу, зазначив що ОСОБА_1 перевищував швидкість, неодноразово створював аварійні ситуації, на копії протоколу не відобразились деякі записи, оскільки неперекопіювались.

Допитаний в судовому засіданні свідок, інспектор поліції ОСОБА_6 показав, що працівниками їх екіпажу були подані рапорти з приводу даного ДТП, відео з відеореєстратора. При складенні протоколу, ОСОБА_1 було розяснено кожен пункт протоколу, при цьому був присутній його батько. Всі пункти ПДР в протоколі були зазначені відразу, вони очевидно не перекопіювались на копії. Стосовно складеної схеми місця ДТП, зазначив, що при складенні такої основні вимоги дотримано, відображено всі необхідні елементи, місце зіткнення на схемі позначено цифрою 3. Дана подія мала місце о 1.00 год. про що відображено в протоколі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії БР №035220, схему місця ДТП, рапорти працівників поліції: ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, оглянутим в судовому засіданні в суді першої інстанції відеозаписом з відеореєстратора, встановленого у службовому автомобілі RENAUL DOKKER, д.н.з. 0123, та іншими долученими матеріалами.

На переконання апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про відсутність діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.

Стосовно покликань в апеляційній скарзі, що на копії протоколу не відображено пункти ПДР, які порушено ОСОБА_11, а в оригіналі такі наявні, то як ствердили в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, представник потерпілого та потерпілий, на копії пункти ПДР порушені ОСОБА_1 не відображені оскільки неналежно скопіювались, а тому вважати сам протокол про адміністративне правопорушення, таким що не відповідає вимогам закону, на переконання апеляційного суду немає підстав.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги покликання апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, так як такі докази на їх підтвердження в матеріалах справи відсутні час під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, вказані покликання суд розцінює як обрану форму захисту.

Разом з тим, суддя суду першої інстанції наклав стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 у розмірі, що не передбачено санкцією ст. 124 КУпАП, а тому в цій частині постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 06 липня 2018 року слід змінити, так як санкцією вказаної статті передбачено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 06 липня 2018 року в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. змінити, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.