Справа № 214/2952/18
3/214/1265/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: мкр-н Гірницький 22/8, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №233443 від 04.05.2018 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з якого слідує, що 04.05.2018 року о 03-01 год. в м. Кривому Розі по вул. Спаській, біля буд.№10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем KCN 598 в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820» в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №157 від 04.05.2018 року. Інспектором ПП ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.2.9«а» Правил дорожнього руху України.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 не скористались, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнав, заперечував обставини його вчинення, викладені в протоколі, посилаючись на грубе порушення інспектором патрульної поліції порядку проведення огляду на встановлення стану алкогольного спяніння. Вважав, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просив провадження у справі щодо нього закрити.

За даних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 та його захисника на підставі обсягу наявних доказів, що не суперечитиме ст.268 КУпАП.

Суд, враховуючи позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, чи / та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначаючи склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обовязково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного чи наркотичного спяніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку.

Так, під час вивчення протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №233443 від 04.05.2018 року, складеного щодо ОСОБА_1, судом встановлено, що при його складанні інспектором патрульної поліції порушено вимоги ст.256 КУпАП, а саме: 1) не зазначено транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, при тому, що з усіх доданих до матеріалів справи письмових доказів, видно що останній керував автомобілем Skoda Octavia; 2) не вказано, які саме ознаки алкогольного спяніння було виявлено у ОСОБА_1 під час проведення огляду, який встановлено рівень алкогольного спяніння.

Отже, інспектором УПП у складеному протоколі належним чином не розкрито обєктивну сторону правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 має бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Окрім того, свідком вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у протоколі зазначений, зокрема, ОСОБА_3 та вказано, що його письмові пояснення додано до складеного протоколу. При цьому, у матеріалах справи містяться лише письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Також, в підтвердження вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених в протоколі обставинах, до матеріалів справи додано письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Разом з цим, зі змісту вказаних пояснень, видно лише те, що в присутності зазначених свідків 04.05.2018 о 03-20 годин складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 Будь-яких пояснень з приводу того, що в їх присутності проводився огляд ОСОБА_1 на встановлення стану алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6820» та виявлення у видихаємому ним повітрі парів алкоголю - 0,42 проміле, свідки не надавали.

Отже, суд вважає, що пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які наявні у матеріалах справи, є такими, що викликають сумніви, тому не можуть бути розцінені як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Оглядом відеозапису неможливо встановити, в присутності яких саме свідків було проведено огляд ОСОБА_1

Окрім того, до матеріалів справи працівниками поліції додано довідки за результатами тестування на алкоголь до протоколу серії БД №233443 від 04.05.2018 щодо ОСОБА_1, результат тесту 0,42 проміле. Але суд не може прийняти їх як належний доказ, що підтверджує вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, оскільки вказані довідки є дуже неякісними, з них неможливо встановити жодних необхідних відомостей, зокрема, номера тесту, дати його проведення, особи, яка його проходила, результатів тощо. При цьому, інспектором поліції зроблено у довідках записи кульковою ручкою з зазначенням номеру протоколу, місця його складання та особи, що притягається до відповідальності, що, на думку суду, є неприпустимим і тягне за собою визнання вказаних довідок неналежними доказами.

Таким чином, досліджені судом протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1 та матеріали, додані до нього, не підтверджують наявності в його діях вказаних кваліфікуючих ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП й, відповідно, не свідчать про доведеність вини останнього у його вчиненні.

Окрім вищенаведених доказів у матеріалах справи наявні лише акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та рапорт, що складені співробітниками патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже самі по собі ці документи не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не надані.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Поміж іншим, у рішеннях від 30.05.2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20.09.2016 року у справі № 926/08 «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що «… формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Згідно з ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_3 набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. ОСОБА_3 може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко