Справа № 189/929/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

20.06.2018 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Пустовар О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, інвалідом не являється, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ч.2 ст.187, ч.1 ст.51, ч.2 ст.187, ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2018 року о 20.00 год. ОСОБА_1, який перебуває під адміністративним наглядом розпивав алкогольні напої на розлив в кафе барі «На коня» за адресою: с. Вишневе вул.. Дніпровська, чим порушив пункт «В» ухвали Покровського районного суду.

Крім того, 30.05.2018 року о 00.15 год. ОСОБА_1 вчинив дрібну крадіжку автомобільного ароматизатора з автомобіля НОМЕР_1, належного ОСОБА_2

Крім того, 30.05.2018 року о 00.15 год. ОСОБА_1, який перебуває під адміністративним наглядом був відсутній за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушив пункт «Б» ухвали Покровського районного суду.

Крім того, 08.06.2018 року адміністративний піднаглядний ОСОБА_1 в період часу з 08.00 год. по 13.00 год. не зявився на реєстрацію до Покровського ВП, чим порушив пункт «Г», ухвали Покровського районного суду.

Крім того, 15.06.2018 року адміністративний піднаглядний ОСОБА_1 в період часу з 08.00 год. по 13.00 год. не зявився на реєстрацію до Покровського ВП, чим порушив пункт «Г», ухвали Покровського районного суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в скоєних правопорушеннях визнав повністю.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №090020 від 09.06.2018 року, рапортом, поясненнями, копією ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 27.02.2018 року, поясненнями, копією паспорту ОСОБА_1, копією довідки про звільнення ОСОБА_1, копією постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2018 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №090018 від 08.06.2018 року, рапортом, копією заяви ОСОБА_2, копіями пояснень, фотознімками, копією товарного чеку, копією характеристики на гр. ОСОБА_1, висновком перевірки, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №090019 від 09.06.2018 року, рапортом, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №417559 від 13.06.2018 року, рапортом, копією листка реєстрації піднаглядного, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №090083 від 18.03.2018 року.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 мають місце адміністративні правопорушення, які передбачені ч.2 ст.187, ч.1 ст.51, ч.2 ст.187, ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, а також обставини, що обтяжують та помякшують вину правопорушника, вважаю можливим притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного арешту, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушника ОСОБА_1 є достатнім і необхідним для його виховання.

Що стосується положень ст.326 КУпАП, якою передбачено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Ч.1 ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1853 цього Кодексу.

Проте, рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), яке, окрім іншого, розглядалося в аспекті можливості оскарження рішення суду по справі про адміністративне правопорушення, яким було призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту, і ефективності застосування рішення апеляційного суду, в разі скасування рішення місцевого суду, було визначено таке.

п.44 суд вважає за належне розглянути цю скаргу за статтею 2 Протоколу №7, у якій зазначено таке:

1. Кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом.

2. Із цього права можуть поширюватися винятки для передбачених законом незначних правопорушень або коли відповідну особу судив у першій інстанції найвищий суд, або коли її було визнано винною і засуджено після оскарження виправдувального вироку.

53. Суд зазначає, що апеляційна скарга заявниці на постанову від 30 серпня 2011 року, подана того ж дня, не зупиняла виконання судового рішення, а накладене стягнення було застосовано невідкладно. Це було зроблено відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким передбачено невідкладне виконання постанови лише, якщо вона стосується позбавлення волі. Якщо б покарання було іншим, рішення суду першої інстанції набрало б законної сили лише за відсутності апеляційної скарги упродовж встановленого законодавством строку або якщо б апеляційний суд залишив його без змін. Проте у цій справі перегляд судом апеляційної інстанції відбувся після того, як заявниця відбула у повному обсязі призначене судом першої інстанції покарання. Суд вважає незрозумілим, як такий перегляд на цій стадії міг ефективно виправити недоліки рішення суду нижчої інстанції.

54. Суд не оминає увагою той факт, що якби апеляційний суд скасував постанову суду першої інстанції, то заявниця могла вимагати на цій підставі виплати їй відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Проте такий ретроспективний та виключно компенсаторний засіб юридичного захисту не можна вважати заміною права на перегляд, закріпленого у статті 2 Протоколу №7. Інше рішення суперечитиме усталеному принципові практики Суду, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати не якісь теоретичні або ілюзорні права, а права, які є ефективними на практиці (див., mutatis mutandis, вищезазначене рішення у справі Ейрі проти Ірландії(Airey v. Ireland), п. 24, та рішення у справі ОСОБА_3 проти Іспанії (Garciia Manibardo v. Spain), заява № 38695/97, п. 43, ECHR 2000?II).

55. З огляду на вищевикладене Суд констатує, що у цій справі було порушення статті 2 Протоколу №7.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

У звязку з цим необхідно надати ОСОБА_1 десятиденний строк для можливості оскарження даної постанови.

Відповідно до Закону України Про судовий збір у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись рішенням Європейського суду з прав людини від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), ст.2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.24, 32-35, п.1 ч.1 ст.284, ст.326 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.1 ст.51, ч.2 ст.187, ч.2 ст.187, ч. 2 ст. 187 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 5 (пять) діб. Строк рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1судовий збір в розмірі 352,40 грн. в дохід держави.

Постанова судді може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд.

Суддя: О.С. Пустовар

Постанова набрала чинності „ _______ ________________20 ____ року.

Строк предявлення постанови до виконання „____ _______ 20____ року.