АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 17.10.2017, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 17.10.2017 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 17.10.2017 як такий, що пропущений з поважних причин, викликати в судове засідання і допитати як свідків інспектора ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 17.10.2017 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду ОСОБА_2 посилається на те, що справу судом було розглянуто за його відсутності, без повідомлення про час та місце судового розгляду. Копію оскаржуваної постанови останнім отримано лише 15.11.2017.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_2 зазначає, що жодних ознак, які б вказували на його перебування в стані алкогольного сп'яніння у нього не було, що також підтверджують свідки, які перебували разом з ним в автомобілі. Наголошує, що в працівників поліції не було з собою будь-яких засобів на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, в той час як до медичного закладу він не направлявся, що вказує на відсутність в матеріалах справи направлення. Також в апеляційній скарзі вказується, що свідки поліцейськими були зупинені вже після складання протоколу.

Інших самостійних доводів апеляційна скарга не містить.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №159037 від 02.08.2017, ОСОБА_2 02.08.2017 о 02:05 год. в м.Києві на бул.Чоколівському, 37 керував автомобілем «Фольцваген» д.н.з., НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України , за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

В судове засідання у визначений судом день, час та місце на неодноразові судові виклики ОСОБА_2 не з'явився. Про судовий розгляд повідомлявся завчасно належним чином шляхом розміщення інформації про судове засідання в засобах масової інформації, з огляду на те, що судові повістки, які направлялись йому поштовим зв'язком останній не отримує.

Першочергово судом з'ясовано питання вчасності подання існуючої апеляційної скарги.

Так, оскаржувану постанову Солом'янським районним судом міста Києва винесено 17.10.2017 за відсутності ОСОБА_2 Матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2 про судовий розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Натомість, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав 15.11.2017, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 12), в той час як апеляційну скаргу на неї подано 24.11.2017, тобто в межах десятиденного строку, визначеного ч.2 ст.294 КУпАП, з моменту отримання копії судового рішення.

Таким чином, зважаючи, що матеріалами провадження встановлено, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне прийняти подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу до розгляду, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Що стосується безпосередніх доводів апеляційного скарги та доповнень до неї, то суд керується слідуючим.

Так, п. 2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №159037 від 02.08.2017 (а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 2), які в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_2 після зупинки працівниками поліції його автомобіля «Фольцваген» д.н.з., НОМЕР_1 в м.Києві на бул.Чоколівському, 37 на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо клопотання ОСОБА_2, викладеного в апеляційній скарзі, про виклик для надання пояснень по справі свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, інспектора поліції ОСОБА_5, а також ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які зі слів апелянта перебували разом з ним в автомобілі під час їх зупинки поліцейськими, то суд відмовляє в його задоволенні, оскільки по-перше, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виклали свої пояснення у письмовому вигляді 02.08.2017, які наявні в матеріалах справи, а інспектор поліції ОСОБА_5 - вказав про встановлені ним обставини в протоколі про адміністративне правопорушення, по-друге, щодо існування по даній справі свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріали справи не містять, в той час як доказів на підтвердження своїх доводів ОСОБА_2 до апеляційної скарги не надав.

Також визначальним суд вважає зміст письмових пояснень свідків, які своїми підписами підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду та за допомогою приладу «ДРАГЕР», що спростовує доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку висловлення вимоги на проходження огляду водія на стан сп'яніння.

Що ж стосується посилань ОСОБА_2 на відсутність в матеріалах справи направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння, що на думку останнього вказує на те, що вимогу з боку поліцейських на про слідування до медичного закладу не було, то суд вважає такі твердження взаємовиключним з самим правопорушенням, яке ставиться в вину ОСОБА_2 ‒ відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, твердження апеляційної в частині, що стосується відсутності у водія на момент зупинки транспортного засобу ознак алкогольного сп'яніння, − на переконання суду не спростовують факту відмови водія (ОСОБА_2) пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку і порушення таким чином вимог п.2.5. ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про те, що свідки поліцейськими були зупинені вже після складання протоколу спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в яких зазначені персональні дані останніх та міститься посилання на їх пояснення, а також змістом самих письмових пояснень свідків.

Таким чином, враховуючи, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 17.10.2017 та закриття провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_2, поданого в межах апеляційної скарги, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 17.10.2017 - задовольнити, прийнявши апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 17.10.2017, якою ОСОБА_2 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/47/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Агафонов С.А.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.