Справа № 444/393/18 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 33/783/501/18 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року, -

з участю захисника правопорушника ОСОБА_2 -

адвоката ОСОБА_3,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді Сиклівець Р.Є. 28.01.2018 року о 02 год. 10 хв. на автодорозі Львів-Рава-Руська 28 км керував траснпортним засобом Volvo S80, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARHK-0114, тест № 457, результат- 0,52 проміле, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 покликається на те, що рішення суду прийняте з грубим порушенням норм законодавства України, є незаконним та підлягає скасуванню.

Вважає, що вина ОСОБА_2 в інкримінованому правопорушенні не доведена та не здобуто доказів такої.

Зазначає, що судом першої інстанції проігноровано ряд фактів, які вказують на порушення з боку працівників поліції в частині додержання порядку притягнення особи до адмінвідповідальності і при прийнятті рішення проявлено однобічність.

Акцентує, що огляд на стан сп'яніння поліцейськими проведений в присутності одного, а не двох свідків, тобто з порушенням вимог законодавства, а відтак, є недійсним.

Наголошує, що посилання суду на рапорт поліцейського про законне незалучення іншого свідка по тій причині, що він (поліцейський) обмежений в часі, є непрофесійним та незаконним, оскільки КУпАП чітко та виключно визначено залучення двох свідків.

Звертає увагу на те, що згідно записів, виконаних на чеку проведення тесту, такий проводився при температурі навколишнього середовища +15 градусів. Відповідно до відеозаписів з реєстратора поліцейського (за базовим реєстраційним №, камера №ІЖПХЗ01861 001861) огляд проводився на вулиці, тривалість перебування спецприладу на вулиці становив більше однієї хвилини.

Зазначає, що згідно інформації з Львівського регіонального центру з гідрометеорології за вих.№30-23-18/378 від 10 квітня 2018 року, при проведенні тесту, температура повітря у місці проведення такого була в межах від -1,4 до -1,3 градусів.

Наведене, на його думку, вказує на несправність приладу, а відтак вважає, що його результат є неприпустимим доказом та не може братись до уваги як доказ вини.

Акцентує, що зазначивши у постанові, що температури 15,0 градусів «чітко не видно», суд в доведеність вини поклав свої припущення, що є неприпустимим та грубим порушенням ст. 62 Конституції України.

Стверджує, що суд проігнорував те, що відповідно до відеозаписів з реєстратора поліцейського (за базовим реєстраційним №, камера №DSJX301861_001861), безпосереднє тестування проводилось протягом 18 секунд. За цей час ОСОБА_2 чотири рази продував у один і той же мундштук приладу «Драгер 6820». Результат зафіксований після останнього видиху із різними залишками від попередніх видихів.

Вважає, що наведене вказує на порушення поліцейськими правил використання приладу «Драгер 6820», а відтак і на сумнівність у правдивості результату та його неприпустимості як доказу вини ОСОБА_2

Крім цього зазначає, що судом проігноровано, що ОСОБА_2 поліцейськими не роз'яснювались його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням вимог ст. 255 КУпАП. Натомість судом зазначено, що ОСОБА_2 проставив підпис у протоколі про адмінправопорушення і заперечень не висловив, однак, із відеозапису чітко видно, що інспектором поліції ОСОБА_2 було поставлено умову або він підписує протокол і отримує його копію, або не підписує і не отримує таку.

Також наголошує, що судом проігноровано те, що свідку ОСОБА_4 не роз'яснено процесуальних прав.

Звертає увагу на те, що суд не надав правової оцінки розбіжностям в часі проходження тесту, а саме: відповідно до чеку тест проводився о 02:31год. Згідно відеозаписів з реєстратора поліцейського, безпосереднє тестування проводилось з 02:21 до 02:22 год. (різниця в часі орієнтовно 10 хв.).

Наголошує, що не доведено факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння; грубо порушено порядок проведення огляду на стан сп'яніння та право правопорушника на захист; порушено порядок відібрання пояснення у свідка; порушено інший порядок притягнення особи до адмінвідповідальності.

Просить скасувати постанову Жовківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_2 в суд апеляційної інстанції не з'явився, хоча був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, 13 червня 2018 року через захисника ОСОБА_3 подав заяву, в якій просить розгляд апеляційної скарги проводити за його відсутності та зазначає, що 28 січня 2018 року о 02 год. 10 хв. не перебував та не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, підтримує апеляційну скаргу та просить її задоволити.

Заслухавши пояснення захисника правопорушника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 444/393/18, зокрема, даними перевірки на стан алкогольного сп'яніння з допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHK-0114, тест № 457, за результатом якої, вміст алкоголю в організмі ОСОБА_2 становить 0,52 проміле (а.с.1); протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 232904 від 28 січня 2018 року (а.с.2); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 28 січня 2018 року (а.с.4); відеозаписом події та іншими наявними у матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку, зазначивши це в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Підстави, які б давали можливість суду апеляційної інстанції вважати зазначені в рішенні суду докази сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки такі узгоджуються між собою.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги захисника правопорушника - адвоката ОСОБА_3 такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення і приходить до висновку, що суддя районного суду підставно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, обравши стягнення, яке згідно ст. 23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами та не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

апеляційного суду

Львівської області