Провадження № 3/638/3176/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі

головуючого судді Штих Т.В.

за участі секретаря Тарасової О.П.,

за участі прокурора Чехунова М.В.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Харківській області Національної Поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає за адресою АДРЕСА_1, працює Харківський Національний університет Повітряних Сил ім. І. Кожедуба раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст. 172 6 КУпАП, -

установив:

ОСОБА_2 обіймаючи посаду начальника курсу курсів факультету радіотехнічних військ протиповітряної оборони ХНУПС ім. І. Кожедуба, будучи згідно з підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі по тексту - Закон № 1700-VII), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 04 квітня 2018 року, о 09 годині 32 хвилин подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник вважали, що строки притягнення до відповідальності сплинули, а тому провадження у справі необхідно закрити. Крім того ОСОБА_2 пояснив, що в нього була відсутня інформація про зміну електронної пошти, тому він лише звернувся з запитом до НАЗК і чекав, коли йому нададуть погодження зміненою електронної пошти, що унеможливило своєчасність подання, а також зазначив, що він в лютому та березня перебував у відряджені, а коли повернувся одразу почав заповнювати декларацію.

Прокурор заперечував проти вказаного клопотання, та зазначив, що є всі підстави для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Згідно Наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 06.06.2011 року №117 капітану ОСОБА_2 присвоєно чергове військове звання «майор».

Згідно витягу з наказу т.в.о. начальника Харківського університету Повітряних Сил імені ОСОБА_3 генерал-майор ОСОБА_4 від 10 вересня 2015 року № 223, майора ОСОБА_2 призначено на посаду начальника курсу курсів факультету радіотехнічних військ протиповітряної оборони.

У відповідності до підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII посада начальника курсу курсів факультету радіотехнічних військ протиповітряної оборони Харківського національного університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба (далі - ХНУПС ім. І.Кожедуба) майора ЗСУ ОСОБА_2, відноситься до категорії осіб на який поширюється дія цього Закону, як на військових посадових осіб Збройних Сил України, відповідно до п. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» (військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обовязків згідно із законодавством), а також на підставі ст. 29, ст. 30, п. 4 ст. 32 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

В своїй діяльності ОСОБА_2, як військовослужбовець керується Конституцією та Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України тощо.

Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII, субєкти декларування - особи, зазначені у підпункті «;sig2=zsHHaOGmD24xbgFJc2VBRQ">Г» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, зобовязані додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII, субєкти декларування - особи, зазначені у підпункті «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Так, майор ОСОБА_2, обіймаючи посаду начальника курсу курсів факультету радіотехнічних військ протиповітряної оборони ХНУПС ім. І. Кожедуба, будучи згідно з підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі по тексту - Закон № 1700-VII), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 04 квітня 2018 року, о 09 годині 32 хвилин подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч.1 ст. 45, Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно зі ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» особи, що займають відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, майор ОСОБА_2 перебуваючи на посаді начальника курсу курсів факультету радіотехнічних військ протиповітряної оборони. ХНУПС ім. І. Кожедуба, будучи згідно з підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі по тексту - Закон № 1700-VII), субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, станом на 01 квітня 2018 року не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, а вже 04 квітня 2018 року подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, що вказує на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (https://public.nazk.gov.ua/declaration/f0ea08b1-4b43-4514-aefd-a15009f9c71e), чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відсутність погодженої з НАЗК електронної пошти не звільняє субєктів декларування від обовязку подання документів до Реєстру та юридичної відповідальності за недодання або несвоєчасне їх подання.

Також суд зазначає, що на подачу щорічної декларації субєкту декларування згідно Закону України «Про запобігання корупції» надано 3 місяці тобто час з 1 січня по 31 березня включно з можливістю подати декларацію в любий день зазначеного періоду. Тому посилання ОСОБА_2 на відрядження, які тривали з середини лютого до середини березня 2018 року не може бути обєктивною причиною несвоєчасного подання декларації.

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, а саме те, що ОСОБА_2 має молодий вік, раніше до відповідальності не притягався, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність. Враховуючи всі вказані характеризуючи дані суд вважає, що сплатити штраф ОСОБА_2 має можливість. Тому суд враховуючи ці обставини вважає за доцільне призначити стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ч.1 ст. 172 6, 221, 283 284,307-308 КУпАП, суддя,-

постановив :

ОСОБА_2 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає вісімсот пятдесят гривен.

Відповідно до положень ст.ст. 307-308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти діб через суд першої інстанції.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Суддя Штих Т.В.