АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/908/18 Головуючий у І-й інстанції - Єдаменко С.В.
Справа № 203/1875/18-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп., та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 14 травня 2018 року, об 11:03 годин, керуючи автомобілем Рено, д.н. НОМЕР_1, рухаючись по Амурському мосту у м. Дніпро, про перестроюванні у ліву смугу руху не переконався у безпечності свого маневру та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався прямо у попутному напрямку, що потягло пошкодження вказаних транспортних засобів. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду першої інстанції від 05.07.2018 року скасувати, а провадження у справі - закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що суд при винесення вказаної постанови прийшов до невірних висновків про її механізм зважаючи на те, що фактично зіткнення автомобілів відбулося внаслідок дій водія ОСОБА_3, який, рухаючись по смузі руху, лівій відносно смуги руху автомобіля Рено, д.н. НОМЕР_1, здійснював обгін вказаного транспортного засобу, під час якого почав здійснювати перестроювання праворуч, що і потягло зіткнення згаданих автомобілів. Натомість автомобіль Рено, д.н. НОМЕР_1, у той час рухався прямо по своїй смузі руху, у її межах, та будь-яких перестроювань не виконував, що підтверджується показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які були пасажирами автомобіля Рено.

Вказує, що схема дорожньо-транспортної пригоди не є належним і достатнім доказом винуватості ОСОБА_2 зважаючи на те, що наявний у ній підпис останнього свідчить лише про його ознайомлення із вказаною схемою, але не про згоду із нею, оскільки графа, до якої можливо занести свої зауваження та заперечення, у схемі відсутня.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вказує, що судом було оголошено тільки вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови, а її копію було отримано лише 16.07.2018 р. незважаючи на подання відповідної заяви 11.07.2018 р., що унеможливило своєчасне апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_1, які на задоволенні апеляційної скарги наполягали; потерпілого ОСОБА_3, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність і законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови суду; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки згідно матеріалам справи він отримав її копію лише 16.07.2018 р. (а.с. 33), інші його доводи у цій частині матеріалами справи не спростовуються, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ним з поважної причини.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції оцінює викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як такий, що відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця події, що була підписана всіма учасниками пригоди, в тому числі ОСОБА_2, без зауважень, та фототаблицею до неї.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, які полягають у тому, що винним у пригоді є водій ОСОБА_3, автомобіль під керуванням якого, рухаючись у попутному напрямку по смузі руху, лівій відносно смуги руху автомобіля Рено, д.н. НОМЕР_1, здійснював маневр обгону вказаного автомобіля, під час якого почав перестроювання праворуч, на смугу руху вказаного автомобіля Рено, що і потягло зіткнення транспортних засобів, суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне зазначити, що вони повторюють позицію сторони захисту, обрану у суді першої інстанції.

Погоджуючись з правильністю оцінки, наданої цим доводам в оскаржуваній постанові, суд апеляційної інстанції вважає, що вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема схемою ДТП, з якої вбачається, що місце зіткнення автомобілів розташоване на відстані 3,8 м. від правого краю смуги руху автомобіля Рено, д.н. НОМЕР_1, при ширині вказаної смуги 3,75 м, тобто за її межами, що спростовує посилання апелянта на те, що автомобіль НОМЕР_2, при зміні напрямку руху праворуч виїхав на смугу руху автомобіля Рено, д.н. НОМЕР_1, який у свою чергу рухався прямо та за межі своєї смуги руху не зміщувався.

У зв'язку з наведеним, суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення водія ОСОБА_2 та залучених ним свідків щодо механізму пригоди.

Посилання апелянта на те, що схема дорожньо-транспортної пригоди не є належним і достатнім доказом винуватості ОСОБА_2 зважаючи на те, що наявний у ній підпис останнього свідчить лише про його ознайомлення із вказаною схемою, але не про згоду із нею, оскільки графа, до якої можливо занести свої зауваження та заперечення, у схемі відсутня, - суд апеляційної інстанції вважає неспроможними.

Так, зазначена схема складалася за результатами вимірювань, проведених за участю обох водіїв, і у випадку незгоди ОСОБА_2 із визначеним місцем зіткнення автомобілів повинна була містити вказівку на іншу локалізацію такого місця з його слів, втім такого елементу вона не містить. Крім того, ОСОБА_2 не тільки підписав схему ДТП без будь-яких зауважень, але й не послався на невірне визначення місця зіткнення автомобілів у своїх письмових поясненнях.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця