Справа № 214/1349/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки Росії, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2018 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №405160 від 27.02.2018 щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП.

Згідно з протоколом, ОСОБА_2, 26.02.2018 о 21-30 годин була відсутня за місцем мешкання ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушила встановлені щодо неї Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області правила адміністративного нагляду та вчинила, правопорушення, передбачене ч.2 ст.187 КУпАП.

ОСОБА_2, будучи повідомленою про місце і час судового розгляду справи, до суду не зявилася, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавала.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_2 не затримувалася Національною поліцією в порядку ст.260-263 КУпАП з метою забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи. При цьому постанова судді від 10.05.2018 про привід ОСОБА_2 Національною поліцією не виконана.

За таких обставин, слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У відповідності до ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_2, яка ухилившись від суду, не бажала особисто приймати участь в розгляді справи, враховуючи бездіяльність Національної поліції, яка не забезпечила її явку до суду, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Правилами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява №7460/03), беручи до уваги передбачене ч.1 ст.187 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.187 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення виражається в порушенні правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено свідків вчинення ОСОБА_2 зазначеного адміністративного правопорушення. Надано лише копію довідки про її звільнення та рапорт працівника поліції, проте належних доказів про те, що подія мала місце немає.

Окрім того, в підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, до матеріалів справи не додано копії протоколу про встановлення над нею адміністративного нагляду. Також, відсутня постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП, яка б підтвердила наявність повторності у її діях.

При цьому, працівниками поліції не відібрано від ОСОБА_2 письмових пояснень, з яких було б видно, чи визнає вона свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставиться їй у провину.

Приймаючи до уваги те, що ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 до суду не зявилась, безпосередньо суду своїх пояснень не надала, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_2 повторно порушила встановлені правила адміністративного нагляду.

За таких обставин в діях ОСОБА_2 не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, відповідно якого провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.2 ст.187, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.