Справа № 755/6161/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2018 р. Суддя Дніпровського районного суду м.Києва Карабак Л.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого приватним підприємцем, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №447053, складеним поліцейським роти 3 батальйону 2 полку №2 УПП у м. Києві рядовим Жужею М.В. 14 квітня 2018 року, о 22 годині 30 хвилин, в м.Києві по пр. Алішера Навої, 41/2 водій ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 14.04.2018 року він дійсно у вказаний час перебував у нетверезому стані в салоні автомобіля «Mitsubishi», д.н.з. НОМЕР_1, при цьому автомобіль стояв на узбіччі та не був заведений, а ключ був відсутній в замку запалювання. Вживши алкогольні напої вирішив запросити тверезого водія для транспортування автомобіля, керувати ним не збирався, чекав допомоги. При цьому з ним знаходився його малолітній син, що повністю виключає керування транспортним засобом. Наряд поліції чомусь вирішив, що керував автомобілем він, хоча це заперечувала дружина та пасажир. Коли приїхав інший наряд патрульної поліції, який оформлював протокол, то останній поклався на пояснення перших поліцейських і лише зафіксував його, ОСОБА_1, відмову від проходження огляду на стан сп'яніння з причин не причетності до керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність особи саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Під керуванням слід розуміти функції водія під час руху транспортного засобу, про що було зазначено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005р. "Пр опрактику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті".

Доказів того, що ОСОБА_1, керував зазначеним автомобілем суду не надано. В судовому засідання поясненнями самого ОСОБА_1, свідка фактично таке твердження було спростоване.

Так, в матеріалах справи наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, які вивчені у судовому засіданні. Але з них не убачається, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом та був зупинений під час руху. З протоколу взагалі не вбачається, що автомобіль рухався по проїзній частині дороги. Фактично у протоколі прописано два склади правопорушення: відмова від огляду на стан спинання та керування транспортним засобом у стані сп'яніння, що виключає притягнення до відповідальності.

З записів камер убачається, що між екіпажем поліції та ОСОБА_1 виник конфлікт, у якому приймали участь інші особи, при цьому до ОСОБА_1 були застосовані кайданки, при цьому автомобіль стояв на узбіччі, працівники поліції підійшли до нього. Конфлікт був гучним, але з записів не убачається, що водій був учасником дорожнього руху та був зупинений. Фактично записано факт суперечки та непокори, але не відображено даних про правопорушення, яке інкримінується.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, презумпція невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху у вигляді. Будь-які сумніви в доведеності вини особи, яка притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Крім того, суд, розглядаючи справу, виходить з того, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов'язана доводити свою невинуватість.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність самої події, вчинення якої інкримінують ОСОБА_1, що відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст.9,10,11, 124, 252, ч. 1 ст. 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку, встановленого на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяті днів з дня її винесення.

Суддя Л.Г. Карабак