АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1541/2018 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Анохін А.М.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

та його захисника ОСОБА_5,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як зазначено у постанові, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №092949 від 04.01.2018 року, що був складений поліцейським роти № 2 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП рядовим поліції ОСОБА_7, 04.01.2018 року о 22:00 год. по вулиці Маршала Тимошенка, 33/35 у місті Києві ОСОБА_4 керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі в порядку ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є такою, яка винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного розгляду справи, без встановлення всіх обставин справи, з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, без повного, всебічного і об'єктивного розгляду, без належної оцінки доказів.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що 04 січня 2018 року близько 18.20 працівники поліції ОСОБА_8 (жетон 001686) і ОСОБА_9 (жетон 0061621) зупинили ОСОБА_4 на автомобілі НОМЕР_2 і почали перевіряти спочатку документи, потім автомобіль, ОСОБА_4, пасажира і все це без понятих, запропонували пройти огляд на приладі Драгер, виявилося - 0 проміле. В процесі перевірки знайшли не належну ОСОБА_4 речовину при дивних обставинах. Потім о 22.10 год. приїхала слідчо-оперативна група, вилучила цю речовину. Після цього приїхав інший наряд поліції і вже поліцейська ОСОБА_7 разом з напарником повезли до лікаря. На півдороги поліцейські повернули його знову до автомобіля на місце і вже там склали протокол про нібито відмову проходити огляд на стан сп'яніння. Згодом о 23.50 год. ОСОБА_4 відвезли до Оболонського УП, де він надав пояснення слідчому. Потім 14 лютого 2018 року в Оболонському районному суді м. Києва допитували поліцейську ОСОБА_10, опісля суддя вирішив викликати поліцейського ОСОБА_11 для з'ясування обставин зупинки ОСОБА_4 на місці і причин передачі оформлення іншому патрулю. Вже вечором цього дня (тобто 14.02.18р.) як тільки ОСОБА_4 під'їхав до свого будинку близько 16.30 год. на протязі 5 хвилин з часу паркування до нього під'їхала поліцейська машина НОМЕР_3, з якої вишли все ті ж поліцейські ОСОБА_11 і ОСОБА_9. Вони потребували документи на авто, потім почали вигадувати, що він розмовляв за кермом по телефону. Вони почали погрожувати складанням протоколу за ч. 2 ст. 130 КУпАП і просто знущалися. Також вони пред'являли претензію за виклик їх до суду і за те, що звернувся до адвоката. Потім ОСОБА_4 піднявся до своєї квартири для того, щоб відкрити двері своїй дружині, а коли через 5-7 хвилин повернувся до автомобіля, то цих поліцейських вже не було. При цьому свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб і тимчасовий талон до цього часу так ніхто не повернув. Цього дня 14.02.18 р. ніхто не складав жодних протоколів чи постанов. Спілкування з поліцейськими записані на відеокамеру. Це ніщо інше як помста за незгоду з протиправним складанням протоколу на громадянина і фальшування доказів.

Захиснику вказує, що суд взагалі проігнорував вимоги закону і не перевірив вказані в протоколі відомості, не допитав свідків, не отримав пояснення від інспектора, не витребував відеозапис з камери поліцейського, не оцінив надані адвокатом документи про невідповідність відомостей в протоколі дійсним обставинам, не дослідив матеріали справи та безпідставно поклав в основу свого документи складені поліцейським.

Так згідно відомостей з бази адміністративної практики за ст. 130 складений протокол відносно ОСОБА_4 і час вчинення порушення вказано - 18.22.00.

Свідок ОСОБА_12 чітко підтвердив, що поліцейські зупинили автомобіль ВАЗ десь о 19 год. орієнтовно і зупиняли поліцейські ОСОБА_11 і ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_13 надала суду неправдиві відомості, що нібито вона приїхала о 22.30 год. і поліцейський ОСОБА_11 передав їй документи для оформлення протоколу через закінчення зміни. Насправді ОСОБА_13 була на місці вже о 21.30 і саме вона викликала слідчо-оперативну групу. Це підтверджується випискою з бази адміністративної практики і відповіддю Оболонського УП від 19.03.18 р.

Але суд вважав такі обставини недоведеними і належним чином не мотивував відмову ОСОБА_4 від проходження огляду, адже він навіть в протоколі вказав, що від огляду у лікаря не відмовляється.

Свідків, вказаних у протоколі, суд не опитував і їх показання взяв за істину.

Висновки в протоколі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, суддя порушив вимоги ст. 245 КУпАГІ, неповно з'ясувавши обставини справи, що мало істотний вплив на правильність прийнятого рішення.

Ці факти дають підстави стверджувати, що суд не об'єктивно розглянув дану справу і не виконав вимоги статті 280 КУпАП щодо визначення вини особи у вчинені адміністративного правопорушення.

Отже, постанова суду не була винесена у відповідності до закону, при розгляді справи не були встановлені фактичні обставини, не було перевірено дані протоколу, не було надано належної оцінки доказам, не було допитано свідків, не було витребувано докази.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_14, та відеозаписом з місця події, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_4 від проходження огляду у лікаря-нарколога, у присутності двох свідків.

Суд першої інстанції обґрунтовано поставився критично до пояснень свідка ОСОБА_12, оскільки він є товаришем ОСОБА_4 і його покази спростовуються рапортом та відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників поліції.

Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_4 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, свідків, роз'яснення прав, пояснень особи та інших даних.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_4 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський