Номер провадження: 33/785/590/18
Номер справи місцевого суду: 522/4807/18
Головуючий у першій інстанції Кушніренко Ю. С.
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

за участю:

особи, притягнутої

до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси, від 22.03.2018 року

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень.

Відповідно до постанови суду, 22.03.2018 року наказом командира в/ч НОМЕР_1 , від 07.03.2018 року, №71 начальник служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту та екологічної безпеки відділення оперативного (бойового) забезпечення штабу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 09:00 12.03.2018 року до 09:00 13.03.2018 року був призначений оперативним черговим на командному пункті в/ч НОМЕР_1 . 12.03.2018 року ОСОБА_1 відкрито відмовився виконувати Наказ, від 07.03.2018 року, №71-БЧ та не заступив на чергування.

ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є незаконною та необґрунтованою, наводить відповідні доводи, у зв`язку з чим просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси, від 22.03.2018 року.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що 07.03.2018 року чергова штабу військової частини НОМЕР_1 запросила його на інструктаж заступаючого добового наряду. Після інструктажу ОСОБА_1 відмовився ставити підпис в книзі інструктажу, оскільки відповідно до наказу МОУ №769, від 15.12.2011 року, виключається його право несення бойового чергування, так як в переліку посад не міститься посада - начальник служби радіаційного, хімічного захисту та екологічної безпеки, про що він повідомив начальника штабу військової частини НОМЕР_1 .

Також ОСОБА_1 стверджує, що про існування наказу командира військової частини НОМЕР_1 , від 07.03.2018 року, який є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності йому не було відомо, зазначає, що він відмовлявся не від виконання наказу, а від підпису у книзі інструктажів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до командування військової частини з метою ознайомлення із вказаним наказом, між тим, з невідомих підстав йому було відмовлено у наданні доступу до інформації.

Зазначені обставини свідчать про те, що при розгляді справи були допущені суттєві порушення прав ОСОБА_1 , які забезпечують особі можливість здійснити свій захист.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що у вступній частині оскарженої постанови зазначено, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 172-10 КУпАП.

Всупереч цьому, в резолютивній частині оскарженої постанови ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовані.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог вказаних правових норм, у зв`язку з чим передчасно дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 КУпАП.

Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-10 КУпАП не доведена.

Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, то відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду, від 22.03.2018 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-10 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Б. Джулай