Справа № 127/1200/17
Провадження № 33/772/456/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю адвоката ОСОБА_2, особи, що притягується до адміністративної відповідальсності ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, 14.01.2017, о 10:35 год., в м. Вінниця, по вулиці Немирівське шосе, 92, водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», р/н НОМЕР_2, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Ватутіна - Вінницькі Хутори на забороняючий (червоний) сигнал світлофора та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Шкода», р/н НОМЕР_1, який рухався по вул. Ватутіна на зелений сигнал світлофора, внаслідок чого відбулося зіткнення та пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.8.7 ПДР України.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_3, було закрито у зв'язку з закінченням строку застосування адміністративного стягнення.

Суддя мотивував своє рішення тим, що на час розгляду справи з дня прийняття рішення про закриття кримінального правопорушення минуло більше трьох місяців, а тому, відповідно до ст. 38 ч. 4 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю.

На постанову судді надійшла апеляційна скарга від ОСОБА_3, в якій ставиться питання про скасування постанови судді та прийняття нової, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення свої вимоги ОСОБА_3 мотивував тим, що автомобіль, яким керував ОСОБА_3 це автомобіль поліції із відповідним розфарбуванням, написами та номерними знаками. При цьому рухався з увімкнутою сиреною та проблисковими маячками синього кольору. Автомобіль рухався із спеціальною групою для розкриття особливо важкого злочину- вбивства.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення -ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з закінченням строку застосування адміністративного стягнення, не встановив обставини які, у відповідності зі ст. ст. 245, 280 КУпАП підлягають встановленню у справах про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції хоча і вжив заходів на виконання вимог ст. 280 КУпАП, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, намагався з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, при цьому передчасно дійшов висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КПАП України , зокрема порушення п. 8.7 ПДР України.

Відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно оцінити докази та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а зміст постанови суду має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, не виконавши вимоги закону, ухвалив незаконне рішення про закриття провадження по справі у зв'язку з закінчення строку, у період якого можливо застосувати адміністративне стягнення.

Як було встановлено судом першої інстанції, з протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, 14.01.2017, о 10:35 год. в м. Вінниця, по вулиці Немирівське шосе, 92, водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21043», р/н НОМЕР_2, виїхав на регульоване перехрестя з вул. Ватутіна - Вінницькі Хутори на забороняючий (червоний) сигнал світлофора та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Шкода», р/н НОМЕР_1, який рухався по вул. Ватутіна на зелений сигнал світлофора, внаслідок чого відбулося зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

За ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Судом не дано належної оцінки показанням водія ОСОБА_3, не з'ясовано наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями останнього та настанням дорожньо-транспортної події, яка відбулася, зокрема з порушенням п. 8 .7 ПДР України, не проаналізовано доказів.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 ПДР України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

У разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, які він дав у судовому засіданні та матеріалів провадження, він, перебуваючи в поліцейському автомобілі, з увімкненими проблисковими маячками та сиреною, оскільки автомобіль виїхав на службове завдання, рухався на даному автомобілі на жовте світло. Такі твердження мають місце і в поясненнях свідків. В той час з іншої сторони перехрестя по вул. Ватутіна на дозволяючий сигнал світлофора рухався автомобіль марки «Шкода», р/н НОМЕР_1 . Проте, як зазначив сам ОСОБА_3, водій автомобіля марки «Шкода», проігнорував вимоги п. 3.1 ПДР, відповідно якого він мав би пропустити поліцейський автомобіль, який рухався з проблисковими маячками та сиреною.

Апеляційний суд бере до уваги і доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 і в тій частині , що згідно складеного протоколу, який покладено в основу його винуватості, він порушив п. 8.7 ПДР України, що не узгоджується з матеріалами справи та ПДР України в цілому.

Апеляційний суд, діючи в межах процесуальної компетентності, вважає, що орган, що збирав та формував адміністративний матеріал та направив його до суду, невірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ПДР України з причинно-наслідковим зв'язком зі ст. 124 КУпАП в її юридично-правовому розумінні.

Вказані суперечності та неузгодженності знаходять своє підтвердження і в посиланнях місцевого суду на висновки експертизи, які місцевий суд використав як доказ винуватості ОСОБА_3, обмежившись лише загальними висновками без детального аналізу експертизи як цілісного документу.

Апеляційний суд констатує, що за умови наявності в діях ОСОБА_3 повного складу адміністративного правопорушення в зв'язку з можливим порушенням іншого пункту ПДР України, Апеляційний суд позбавлений можливості встановлювати таку винуватість, оскільки вказані дії виходять за межі адміністративного протоколу та матеріалів, за умови сплину термінів визначених ст. ст. 38, 247 КУпАП . Направленням справи на доопрацювання за вказаних обставин не є компетенцією Апеляційного суду. Зміна чи перекваліфікація дій ОСОБА_3 на даній стадії судового розгляду та за встановлених обставини, наявних суперечностях, неточностях, неузгодженостях та неповноти судового розгляду з хибними висновками місцевого суду, є неможливою.

Приходячи до переконання винуватості ОСОБА_3, суд першої інстанції жодним чином не проаналізував та не дав оцінку в сукупності доказам, які подав до суду ОСОБА_3 та наполягав на їх дослідженні.

Так, судом апеляційної інстанції досліджено наступні докази:

- довідку про внесення в ЄР ДР даних про злочин та відкриття кримінального провадження;

- довідку щодо ДТП, яка підтверджує виїзд опергрупи;

- довідка про те, шоособа. що притяґгуєтьсяґ до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 проходить службу у поліції;

- дозвіл на встановлення та використання на транспортний засіб спеціальних звукових та світлових сигнальних приборів

- наказ начальника УМВС щодо закріплення автомобілів;

- копія техпаспорту;

- копія акту про застосування службової собаки, яку віз ОСОБА_3 у службовому автомобілі;

- дорожній лист;

- фотознімки з місця ДТП, з яких вбачається, що атомобіль, яким керував ОСОБА_3 є спецавтомобілем;

- стаття про розкриття злочину саме завдяки оперативному застосуванню собаки.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності належних та переконливих доказів вини ОСОБА_3., Апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в сукупності з визначеним достовірно порушенням ПДР України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що за наведених обставин події дорожньо - транспортної пригоди, що сталася 14.01.2017 року з участю водія автомобіля ОСОБА_3, у діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції про закриття провадження по справі у зв'язку з закінченням строків застосування адміністративного стягнення, є незаконною та такою, що підлягає до скасування, оскільки суд закрив провадження по справі, відносно ОСОБА_3, з нереабілітуючих його підстав.

За таких обставин рішення судді про закриття провадження у справі за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 у зв'язку з закінченням строку, протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення, є незаконним ще й з цих підстав.

Суд апеляційної інстанції, визнаючи постанову суду незаконною та належною до скасування за наведених обставин, виносячи у відповідності до ст. 294 КУпАП, нову постанову, вважає необхідним провадження по справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_3 - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 55 Конституції України ст. ст. 38,247, 293,294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: