Справа № 755/4071/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Карабак Л.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06 березня 2018 року серії БД №426719, 06 березня 2018 року о 04 год 40 хв ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1 по Дарницькій площі в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість, сповільнена мова. Огляд на стан наркотичного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку проводилась у лікаря нарколога КМНКЛ «Соціотерапія». Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вини у вчиненні адміністративного правопорушення та зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є незаконно складеним, у зв'язку із тим, що здача біологічного матеріалу відбулась о 05 год 30 хв 06 березня 2018 року, а висновок щодо результатів медичного огляду заповнений лише 10 березня 2018 року. У зв'язку із чим працівники поліції склали протокол швидше, ніж були результати тесту. Крім цього у копії протоколу, яку отримав ОСОБА_1, не зазначили частини ст. 130 КУпАП за якою його притягують до адміністративної відповідальності. Із зазначених підстав просив суд закрити провадження про адміністративне правопорушення, у зв'язку із відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Про вчинення адміністративного правопорушення, як це передбачено ст. 254 КУпАП, уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, який повинен бути складений у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як встановлено за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 426719 від 06 березня 2018 року, який було складено щодо ОСОБА_2, уповноваженою на те особою, не відповідав зазначеним вище вимогам закону, оскільки його було складено не після, а до встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, зокрема керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп'яніння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення було складено о 05 год 30 хв 06 березня 2018 року, а висновок лікаря-нарколога щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння було видано на підставі акту медичного огляду лише 10 березня 2018 року.

При цьому, як прямо передбачено п. 17 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Проте відносно ОСОБА_2, дані вимоги інструкції не були виконанні, що вбачається з висновку (а.с. 2).

За своїм змістом протокол про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 256 КУпАП. Серед таких вимог є зокрема зазначення: місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, а також нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

На момент фактичного складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, в ньому не було зазначено нормативного акта, який передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, а саме відповідної частини ст. 130 КУпАП, що підтверджується наданою суду копією екземпляру протоколу, який було вручено під розписку ОСОБА_2,

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цьогопринципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, суд вважає протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 426719 від 06 березня 2018 року таким, що складений з порушенням чинного законодавства, а тому недопустимим доказом, у зв'язку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, 245, 251, 252, 254, 256, 247, 280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Інструкцієюпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року № 1452/735

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: