Провадження №33/792/40/18
Справа № 681/1548/17 Головуюча в 1 інстанції Горгулько Н.А.
Категорія: ст.124 КУпАП Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В., потерпілого ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Полонського районного суду від 30 листопада 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає АДРЕСА_1, пенсіонера, громадянина України,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн.

За постановою суду, 09 жовтня 2017 року о 17 год. 10 хв. у м. Полонному по вулиці Ходякова, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Рено Трафік» д.н. НОМЕР_1, на перехресті рівнозначних доріг, при виїзді з другорядної дороги на рівнозначну, перед поворотом ліворуч, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надав переваги в русі автомобілю, який рухався по іншій рівнозначній дорозі, внаслідок чого автомобіль «Мітсубісі» д.н.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, зіткнувся з даним автомобілем. Автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову місцевого суду скасувати, а справу щодо нього закрити.

Свої вимоги аргументує тим, що висновки суду є необґрунтованими і суперечливими, та не відповідають дослідженим в судовому засіданні доказам, так як суддя в своєму рішенні посилалася лише на протокол про адміністративне правопорушення.

Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги суб?єктивні припущення водія ОСОБА_1 стосовно можливих дій водія автомобіля «Рено» ОСОБА_2, які не можуть бути покладені в основу обвинувачення водія ОСОБА_2 у невиконанні вимог п.2.1. ПДР, оскільки водій ОСОБА_1 сам повинен був дотриматися виконання вимог ПДР, а саме п.1.10., п.12.3 Правил дорожнього руху, а не виконувати небезпечний маневр для інших учасників дорожнього руху, зокрема, робити на значній швидкості відворот свого автомобіля вправо з виїздом на смугу руху автомобіля «Рено», що потягло наїзд на даний транспортний засіб, який не рухався, а виконував вимоги дорожнього знака 2.1 «Дати дорогу», і пропускав транспортний засіб водія ОСОБА_1

Як вважає апелянт, зазначені на схемі розміри безпосередньо стосуються транспортних засобів на місці ДТП, що є невід'ємною частиною протоколу серії БР №057528 від 09.10.2017 року про адміністративні правопорушення, які спростовують висновок протоколу і відповідно рішення суду про те, що він не виконав вимоги дорожнього знака 2.1 ПДР.

Вказує ОСОБА_2 і про те, що він не створив і не міг створити перешкоду для водія ОСОБА_1, так як він здійснив зупинку свого автомобіля приблизно за шість метрів до перехресної однозначної смуги руху, по якій рухався автомобіль «Мітсубісі».

Крім того, апелянт вважає, що працівники поліції перед тим як складати протокол мали б залучити для цього експерта, що не було зроблено і судом під час розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

При розгляді даної адміністративної справи місцевий суд наведених вище вимог закону в повній мірі не дотримався, не в повному обсязі дослідив всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, давши не належну правову оцінку.

Так, з постанови суду першої інстанції слідує, що в ході розгляду справи, суд, дослідивши письмові та усні пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків, вивчивши схему ДТП, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

При цьому місцевий суд не звернув увагу на те, що кожен з водіїв притримувався своєї версії обставин ДТП та місця зіткнення транспортних засобів, а схема дорожньо-транспортної пригоди, як один з важливих та основних документів, на якому об'єктивно повинні бути зафіксовані обставини ДТП, складена вкрай не точно, без зазначення основних даних, на підставі яких можна зробити висновок про винуватість або невинуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема:

-відсутня розмітка дороги, що позначає смуги руху та межі проїзної частини, хоча даний відрізок дороги має дві смуги руху, позначення якої відіграє важливе значення для встановлення на якій із смуг руху відбулося зіткнення автомобілів;

-не встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди;

-не відображено даних про осип деталей з транспортних засобів, за якими можна було б встановити дійсне місце зіткнення транспортних засобів, оскільки різниця між показаннями водіїв щодо місця зіткнення є істотною. Те, що такий осип мав місце підтверджується суттєвими механічними пошкодженнями, вказаними на цій же схемі та доданими до матеріалів провадження фотознімками.

За наявної слідової інформації, зафіксованої на схемі ДТП, та за відсутності інших інформаційних ознак, які б могли свідчити про місце розташування транспортних засобів відносно елементів дороги, встановити місце дорожньо-транспортної пригоди не представилося можливим і експертним шляхом.

Вище наведені обставини дозволяють зробити висновок про те, що уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП, не встановила всіх обставин її скоєння та не вжила інших заходів щодо об'єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Усунути ці недоліки під час апеляційного перегляду постанови судді місцевого суду шляхом вивчення наданих суду матеріалів справи, допиту учасників ДТП та дослідження інших доданих до справи матеріалів неможливо, оскільки приведення схеми ДТП у відповідність вимогам Інструкції та фактичним обставинам справи, на які посилаються учасники дорожньо-транспортної пригоди, не входить до компетенції апеляційного суду.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що під час оформлення матеріалів ДТП, особа патрульної служби поліції, не зважаючи на суперечливий зміст пояснень водіїв, зазначила у схемі ДТП обставини події, які не підтверджуються будь-якими доказами по справі.

Зі змісту ст. 278 КУпАП випливає, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Однак суддя місцевого суду зазначених обставин не перевірив і не звернув уваги, на те що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою органу внутрішніх справ не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП України.

При цьому суд апеляційної інстанції відмічає, що розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Для з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Відсутність в матеріалах справи всіх відомостей необхідних для вирішення справи, позбавляло суддю місцевого суду реальної можливості з'ясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до вимог ст.ст.256, 278 КУпАП України та положень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, протокол про адміністративне правопорушення, складений без додержання вимог ст.256 КУпАП, підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді районного суду та повернення справи до Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області для проведення додаткової перевірки та належного дооформлення матеріалів адміністративної справи, так як на даний час суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256, 278, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 30 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, скасувати.

Адміністративні матеріали за протоколом серії БР № 057528 від 09 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_2 за ознаками правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, повернути органу, який його склав, а саме Полонському ВП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області для доопрацювання.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області І.В. Вітюк