Справа № 442/1215/18 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 33/783/499/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., при секретарях Азенко М.В., Мазур-Іванько Ж.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев'ятнадцять) гривень, без оплатного вилучення зброї.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 352 гривні 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2визнано винним у тому, що він 14.02.2018 року о 23 год. 45 хв. при перевірці правил перевезення вогнепальної мисливської нарізної зброї порушив правила її перевезення, а саме: мисливська зброя Remingejn -700 к.308 НОМЕР_1, дозвіл НОМЕР_2 від 10.04.2014 року та мисливська зброя ТОЗ- 34 к.12 НОМЕР_3, дозвіл НОМЕР_4 від 10.06.2017 року знаходилися у не спеціальному чохлі.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій згідно з її прохальною частиною просить апеляційну скаргу відповідача та апелянта ОСОБА_2 на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2018 року прийняти до розгляду та задовольнити в повному обсязі. З метою об'єктивності апеляційного провадження призначити у даній справі судову експертизу на предмет дослідження експертом ( спеціальності чи не спеціальності мисливських чохлів), оскільки як уповноважений працівник поліції Дрогобицького ВП Комар, так і суддя Гарасимків таким не являється, та не володіють знаннями спеціаліста та експерта в області мисливствознавства. Разом з тим, з метою забезпечення повноти апеляційного розгляду, на підставі чого викликати у судове засідання апеляційного суду та допитати усіх свідків по справі, а також в повному обсязі забезпечити та дослідити матеріали справи №442/1215/18. За результатами розгляду апеляційної скарги у відповідності до п.3 ст.293 КУпАП прийняте законне та справедливе рішення про наступне: постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2018 року скасувати, адміністративну справу - закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_2 покликається на те, що у справі прийнята протиправна, необґрунтована постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Як зазначає апелянт, суддею районного суду було проігноровано його клопотання від 15 березня 2018 року про витребування речових та письмових доказів, оскільки таке взагалі не розглядалося та не вирішувалося.

За його словами, суддею першої інстанції було грубо порушено норму ст.248 КУпАП, оскільки судом не було забезпечено змагальності сторін та рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу про адміністративне правопорушення. Суд свідомо не забезпечив дослідження обставин справи, викладених в обґрунтованому його поясненні від 15 березня 2018 року, також у судовому засіданні не досліджувались інші речові докази у справі, завчасно долучені відповідачем до клопотання від 03.04.2018 року, а саме мисливські чохли та зброю.

Окрім цього, суддя умисно проігнорувала невід'ємне право сторони провадження про забезпечення судом у відповідності до ст.129 Конституції України повної фіксації технічними засобами судового засідання від 04.04.2018 року. Також суддя проігнорувала норму закону та без вирішення питання про відвід оголосила перерву у судовому засіданні до 11 квітня 2018 року.

Також ОСОБА_2 зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову, суддя не зазначила, в чому саме полягає його вина та не вказала, яким саме чином та у який спосіб вона дослідила, що чохли, у яких 13.02.2018 року ним перевозилась належна йому мисливська зброя, та саме чому дані мисливські чохли придбані ним у спеціалізованому мисливському магазині та на якій законній підставі являються не спеціальними.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на підтримання поданої апеляційної скарги, свідка ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративне правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст. ст. 218-221 цього Кодексу, протоколи про адміністративне правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму та передбачено основні вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в якому необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, що в сукупності утворює склад адміністративного правопорушення та зазначити його кваліфікацію.

Як установлюють приписи ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, який складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи. В ньому зокрема, зазначаються: дата і місце його складання, посада та прізвище особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків, якщо вони є; пояснення порушника та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі, який підписується особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Адміністративна відповідальність за порушення громадянами правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної, холодної чи пневматичної зброї і бойових припасів передбачена ст.191 КУпАП. При цьому диспозиція частини першої ст. 191 КУпАП до об'єктивної сторони вказаного правопорушення відносить такі діяння як: порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

Диспозиція зазначеної норми статті є бланкетною і встановлення ознак вказаного адміністративного правопорушення потребує звернення до інших нормативно-правових актів, які встановлюють правила зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції.

Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі Надточій проти України від 15 травня 2008 року.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Надання детальної інформації щодо пред'явленого особі обвинувачення та забезпечення її права на захист є важливою передумовою справедливого судового розгляду.

Нероз'яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення норми Закону, яка порушена нею, є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи.

Таким чином, зі системного аналізу норм законодавства вбачається, що наявність в протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КУпАП, покликання на норму нормативно-правового акта, яким регулюється питання зберігання, носіння та перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, порушення якої формує собою адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.191 КУпАП, є невід'ємною складовою для встановлення обставин, що мають значення у справі, й забезпечення реалізації права особи на захист.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2018 року серії ГП№477656, інспектор СРПП№2 Дрогобицького ВП Комар Р.М. при складанні протоколу та викладенні суті правопорушення обмежився лише вказівкою на порушення ОСОБА_2 13 лютого 2018 року о 23 год. 45 хв. правил перевезення мисливської зброї Remingejn -700 к.308 НОМЕР_1, дозвіл НОМЕР_2 від 10.04.2014 року та ТОЗ- 34 к.12 НОМЕР_3, дозвіл НОМЕР_4 від 10.06.2017 року, яка знаходилася не в спеціальному чохлі. При цьому в протоколі відсутні відомості, які саме правила було порушено із вказівкою на їх положення (пункти), тобто не розкрито суть адміністративного правопорушення відповідно до нормативного акта, яким регулюється правила зберігання, перевезення вогнепальної мисливської зброї.

Окрім того, диспозиція адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КУпАП, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_2, передбачає спеціальний суб'єкт - громадянина, який має дозвіл органів внутрішніх справ на зберігання відповідної зброї.

Натомість, в матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що на момент вчинення вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_2 володів дозволами на вказану зброю, зокрема не встановлено, чи такі дозволи не були анульовані, чи їх дія не була зупинена, припинена, відтак відсутні дані, що останній є належним суб'єктом даного адміністративного правопорушення.

До того ж, судом апеляційної інстанції вживалися заходи задля отримання відомостей щодо наявності у ОСОБА_2 дозволів на зброю, однак в надісланій на адресу апеляційного суду довідці Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області відсутня інформація щодо дати видачі останньому таких дозволів, що позбавляє суд можливості встановити, чи володів ОСОБА_2 дозволами на відповідну зброю станом на 13 лютого 2018 року.

Окрім цього, в протоколі вказано, що в присутності двох понятих було проведено особистий огляд та огляд речей, передбачений ст.264 КУпАП, що були у гр. ОСОБА_2, та згідно зі статтею 265 КУпАП виявлені речі - мисливська зброя Remingejn -700 к.308, набої. кал.308-9шт.,мисливська зброя ТОЗ- 34 к.12, набої к.12 - 2 шт., було вилучено для тимчасового зберігання, але в матеріалах справи відсутні докази, в яких відображено сам огляд та результати його проведення, як і відсутній протокол вилучення речей - безпосередніх об'єктів правопорушення, виявлених під час огляду та відомості про місце їх зберігання.

А отже, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що вилучені у ОСОБА_2 спеціальні пристрої віднесені саме до зазначеної категорії вогнепальної зброї.

На вказані недоліки протоколу та матеріалів справи про адміністративне правопорушення в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП суддя першої інстанції не звернув уваги, що стало на заваді всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Ураховуючи наведене, оскільки складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а матеріали справи не містять в повній мірі даних, що мають значення для правильного вирішення справи, постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню з направленням матеріалів протоколу від 14 лютого 2018 року серії ГП№477656 до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

З огляду на те, що оскаржувана постанова скасовується з наведених вище підстав, апеляційний суд не надає оцінки доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 в іншій частині.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КУпАП, скасувати та скерувати матеріали протоколу про адміністративне правопорушення від 14 лютого 2018 року серії ГП№477656 до Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк