Справа № 638/502/18
Провадження № 3/638/511/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2018 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Хайкін В.М. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у Харківській області у відношенні: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної поліції Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №120936 від 29.12.2017 року, ОСОБА_1 29.12.2017 року о 13 годині 00 хвилин у м. Харкові на пл. Конституції, 13, на перехресті нерівнозначних доріг пл. Конституції та пров. Спартаківського, керувала автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по другорядній дорозі не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення, від чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, а також порушені вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху України: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», за що передбачена адміністративна відповідальність за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна».

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.02.2018 року призначено по справі судово-автотехнічну експертизу.

Відповідно до висновку комісійної судової автотехнічної експертизи №5056, в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля NISSAN QASHQAI ОСОБА_1 повинна була діяти у відповідності до вимог дорожнього знаку 2.1 та п. 16.11 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія автомобіля NISSAN QASHQAI ОСОБА_1 визначалася шляхом виконання нею вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України, для чого в неї не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля NISSAN QASHQAI ОСОБА_1 не відповідали вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України та, з технічної точки зору, знаходилися в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ЗАЗ SENS ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. З причин, вказаних в дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав технічну можливість водій автомобіля НОМЕР_2, уникнути дорожньо-транспортної пригоди та чи вбачається в діях водія автомобіля НОМЕР_2, невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному звязку з настанням події експертним шляхом на даному етапі дослідження не уявляється можливим.

Тобто, згідно висновку вказаної експертизи, вбачається вина учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія автомобіляНОМЕР_1, ОСОБА_1, а вирішити питання про причетність водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2 до даної дорожньо-транспортної пригоди експертним шляхом не виявилось можливим.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про те, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченогостаттею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно частини 2 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляди справи про адміністративне правпорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Кодекс України про адміністративні правопорушення чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав зясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Адміністративне правопорушення згідно до протоколу вчинено 29.12.2017 року. Остаточне судове засідання відбулось 18.06.2018 року, тобто на час постановлення судового рішення, трьохмісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Під час розгляду адміністративного матеріалу суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_3 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи вищезазначене, суддя не має правових підстав встановлювати вину або невинуватість ОСОБА_1 в здійсненні зазначеного правопорушення. Статтею 284 КУпАП визначений перелік постанов, які суд виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк притягнення до адміністративної відповідальності, суддя позбавлений процесуальної можливості досліджувати докази тавирішувати питання про винуватістьабо невинуватість ОСОБА_1, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 124, 130, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченогостаттею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м Харкова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя В.М.Хайкін