Номер провадження: 33/785/1202/18
Номер справи місцевого суду: 522/6250/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді Кравця Ю.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса Єршової Л.С. від 13.07.2018 року,

встановив

Зазначеною постановою судді провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, водій ОСОБА_2 31.03.2018 року о 01 год. 40 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_2 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 091331 від 31.03.2018 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ознайомившись з адміністративними матеріалами, а саме: з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 091331 від 31.03.2018 року, довідкою за обліковими даними АП УПП в Одеській області про те, що ОСОБА_2 на протязі року за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, поясненнями ОСОБА_3, поясненнями ОСОБА_4, відеозаписом від 31.03.2018 року, суддя вважав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи те, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце 31.03.2018 року, тобто більше трьох місяців тому, з посиланням на п. 7 ст. 247 КУпАП суд вважав, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підлягає закриттю, оскільки закінчився передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного зясування обставин справи, на невідповідність фактичним обставинам справи висновків суду щодо його винуватості, порушує питання щодо зміни постанови та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування своїх доводів апелянт вказує, що зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення він був не згоден а тому зазначений протокол не може слугувати доказом наявності його вини, працівник поліції при складанні протоколу не розяснив йому його права, не надав можливості написати пояснення, не запропонував пройти медичний огляд у медичному закладі, зазначені у протоколі свідки ніяких пояснень працівникам поліції не надавали а лише поставили свої підписи у протоколі та незаповненому бланку пояснень.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що докази, які наявні в матеріалах справи не доводять його вину.

ОСОБА_2 та його представник у судове засідання до суду апеляційної інстанції не зявились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, а постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_2 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послався на докази: протокол про адміністративне правопорушення, та інші матеріали адміністративної справи.

Разом з тим суддя дійшов до висновку, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підлягає закриттю, оскільки закінчився строк накладення адміністративного стягнення

Дійшовши вірного висновку про необхідність закриття провадження, суддею районного суду не було враховано наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 091331 від 31.03.2018 року, ОСОБА_2 31.03.2018 року о 01 год. 40 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, окрім неї також керується затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Далі Порядок) передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу І Інструкції, поліцейськими при огляді на стан спяніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, згідно вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі перебування водія ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння або у разі наявності у нього ознак перебування в такому стані, зобовязаний був запропонувати останньому пройти тест на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі відмови водія на місці пройти тест за допомогою спеціального пристрою, зобовязаний був вказати про це в протоколі, а далі, повинен був забезпечити доставку ОСОБА_2 до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану спяніння, або у разі відмови водія проїхати до медичного закладу, також зазначити про це в протоколі.

Разом з цим, відповідно до змісту протоколу співробітники поліції вказали лише що ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

На перевірку доводів апеляційної скарги, апеляційним судом було оглянутого в судовому засіданні апеляційного суду наявний в матеріалах справи відеозапис з місця події, з якого вбачається, що на ньому відсутні данні про те, що співробітники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу, так як він не погодився пройти тест за допомогою пристрою «Драгер» на місці зупинки.

Більш того, з відеозапису вбачається, що співробітники поліції повідомили ОСОБА_2 що їм не відомо які будуть наслідки у разі його відмови пройти тест за допомогою спеціального пристрою.

Також з відеозапису вбачається, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснення співробітникам поліції не надавали, співробітниками поліції лише були зясовані їх анкетні данні та їм було запропоновано підписати пояснення та поставити підписи у протоколі про адміністративне правопорушення, який на той час не був заповнений.

З цього необхідно зробити висновок, що факт пропонування співробітниками поліції водію ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння в умовах медичного закладу не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду.

Таким чином порушення ОСОБА_2 пункту 2.5 Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшло свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Також апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. При складанні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, розяснюються її права та обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка в протоколі.

Районним судом було вірно встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; також у протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього відсутні інші відомості, пояснення, які необхідні для винесення рішення по справі судом. Крім цього з оглянутого диску з відеозаписом, які надані Управлінням патрульної поліції в Одеській області вбачається, що з відеозаписів не видно, що саме ОСОБА_2 перебував за кермом транспортного засобу Toyota Camry державний номер НОМЕР_2 та на вимогу поліції був зупинений, а відеозаписом зафіксовано лише факт спілкування ОСОБА_2 з поліцейськими, що викликає у суду сумніви щодо його винуватості.

З цих підстав постановою від 14.05.2018 року (а.с.8-9) районний суд направляв матеріали справи до Управління патрульної поліції в Одеській області для належного оформлення, однак наданий на виконання постанови суду рапорт лейтенанта поліції ОСОБА_5 не може вважатись належним виконанням постанови, оскільки не містить жодних доказів на підтвердження зазначеного у рапорті.

Більш того, порушення співробітниками поліції при складанні протоколу вимог ч.4 ст. 256 КУпАП щодо розяснення ОСОБА_2 його прав та обовязків, передбачених ст. 256 КУпАП підтверджуються оглянутим відеозаписом та спростовують зазначене ОСОБА_5 у рапорті.

Всі перераховані вище обставини своїй сукупності, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_2 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння в умовах медичного закладу, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обєктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_2 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення, який було складено працівником ІПП не підтверджено належними доказами.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на обєктивних доказах, а на субєктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обєктивним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає зміні із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення..

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеса Єршової Л.С. від 13.07.2018 року про закриття за закінченням строків накладення адміністративного стягнення провадження по справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - змінити.

Провадження по адміністративній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6