Справа № 264/6623/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2018 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши в м. Маріуполі матеріали, що надійшли з Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, командира мінометника В-2980, який зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2017 року о 10 годині ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 , по вул. Соборна, 3 в Кальміуському районі с.Талаківка м. Маріуполя Донецької області та був зупинений працівниками поліції, в результаті чого було встановлено, що він знаходиться в стані алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння шляхом продуття алкотестеру «Драгер», та від проходження медичного огляду для встановлення ступеня алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України.

Правопорушник в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення ОСОБА_2 було вчинене 14.12.2017 року, а матеріали на адресу суду надійшли 28.12.2017 року, та за вказаним адміністративним матеріалом призначались наступні дати розгляду.

23.01.2018 року, за якою останній не зявився, з невідомих суду причин, повідомлення про вручення судової повістки не повернулося.

У судове засідання призначене на 22.02.2018 року ОСОБА_2 не зявився, з невідомих суду причин, повідомлення про вручення судової повістки надійшло на адресу суду 22.02.2018 року, проте після часу призначення судового засідання. Крім того 22.08.2018 року до Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області було направлено запит про витребування відео обставин викладених в протоколі.

14.03.2018 року судове засідання було відкладено, у звязку з тим, що повідомлення про вручення судової повістки правопорушнику було отримано на адресу суду лише 19.03.2018 року.

У судове засідання призначені на 21.03.2018 року, 05.04.2018 року та на 15.05.2018 року правопорушник не зявився, з невідомих суду причин.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 Конвенції, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом відкладались призначенні засідання для надання можливості ОСОБА_2 реалізувати в суді передбачені ст.268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності. Порушення зазначеної норми адміністративного закону є суттєвою.

Відповідно до ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, на момент розгляду справи строк притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника сплинув.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним закрити провадження по справі, оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності правопорушника сплинув.

Керуючись ст.ст.38, 247, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На постанову суду може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівській районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з моменту його винесення.

Суддя: А. М. Іванченко