Справа № 588/614/18
провадження № 3/588/215/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.06.2018 року м.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліціїУкраїни про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює оператором у ПрАТ «Монделіс Україна», проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за частиною 1 статтею 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08.04.2018 року о 03 годині 30 хвилин у м.Тростянець Сумської області по вул.Горького, 34 керував транспортним засобом VolkswagenPassat 1.9 D з номерним знаком РОВ 04 ЕК з ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло), від проходження обстеження на стан наркотичного спяніння в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, і таким чином порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав. Під час судового розгляду ОСОБА_1 пояснив, що від огляду не відмовлявся,08.04.2018 близько 03 год. віз на своєму автомобілі ОСОБА_2 та кума ОСОБА_3 на залізничний вокзал. Позаду нього їхав службовий автомобіль патрульної поліції, поліцейські з цього автомобіля зупинили його автомобіль біля Тростянецького відділення поліції по вул.Горького, пояснивши причиною зупинки несправність переднього правого габариту автомобіля, яким керував ОСОБА_1 В подальшому в розмові інспектор поліції ОСОБА_4 почав світити ліхтарем в очі і посилаючись на те, що зіниці його очей не реагують на світло вказав, що він має ознаки наркотичного спяніння. Поліцейський вказав, що він йому пропонує пройти огляд на стан наркотичного спяніння в лікарні, на що ОСОБА_1 вказав, що не відмовляється, але не може покинути пасажирів, яких везе на потяг і пропонував поліцейському спочатку відвезти пасажирів на вокзал, а потім пройти огляд, на що поліцейський не погоджувався, вимагав, щоб він негайно з ним їхав до лікарні. Також ОСОБА_1 вказав, що необізнаний в законах, і не розумів, що йому розповідає поліцейський, який говорив назвами статей. У звязку з цим він пішов до районного відділу поліції, де звернувся до працівника цього відділу ОСОБА_5, який йому розяснив, що відмова водія від проходження огляду на стан спяніння тягне за собою сувору відповідальність і що треба погоджуватись, а тому він вийшовши з районного відділу звернувся до інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 вказавши, що згоден на проходження огляду, але останній вказав, що уже пізно, оскільки протокол складено, направлення в лікарню не надав. ОСОБА_1 вказав, що не перебував у стані наркотичного спяніння, оскільки не вживає наркотичних засобів. Самостійно 08.04.2018 протягом двох годин після зупинки його працівниками патрульної поліції у Тростянецькій районній лікарні у присутності працівника Тростянецького відділення поліції ОСОБА_5він пройшов відповідний огляд з власної ініціативи, і відповідно до висновку чергового лікаря ознак алкогольного та наркотично спяніння у нього не виявлено.

Дослідивши докази в сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП знайшла своє підтвердження, виходячи з таких мотивів.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає обовязок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного спяніння.

За частиною 1 статті 130 КУпАП до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керувала транспортним засобом та відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року (далі - Інструкція) огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, що передбачені у пункті 3, 4 названої Інструкції.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4 розділу І Інструкції).

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя (пункт 12 розділу ІІ Інструкції).

Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення за обставин установлених судом підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення БД № 204617 від 08.04.2018 (а.с.3),

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7., за змістом яких останні були присутні під час пропозиції водію ОСОБА_1 пройти освідування на стан наркотичного спяніння, на що він категорично відмовився в їх присутності (а.с.5,6).

Крім того, під час судового розгляду був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції. За змістом відеофайлів о 03 год. 41 хв. 08.04.2018 року інспектор патрульної поліції вказав водію ОСОБА_1, що його зіниці не реагують на ліхтар, яким він світив йому в очі, що є ознакою наркотичного спяніння і підставою проходження огляду у медичному закладі. Інспектор поліції детально розяснив ОСОБА_1 його обовязок як водія згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху пройти огляд, розяснив одночасно наслідки невиконання обовязку щодо проходження огляду, попередив, що будуть запрошені свідки, у разі його відмови у їх присутності їхати до лікарні, відносно нього буде складено протокол. Відповідно до відеозапису о 03 год. 59 хв. були запрошені двоє свідків - чоловіків, у їх присутності інспектор патрульної поліції 4-5 разів пропонував, ураховуючи виявлені ознаки наркотичного спяніння, проїхати на службовому автомобілі патрульної поліції до Тростянецької районної лікарні для проходження огляду лікарем, на що ОСОБА_1 висував спочатку зустрічні вимоги та умови про те, що він бажає, щоб поліцейський пройшов огляд на стан спяніння, що поїде до лікарні, але разом з пасажирами на своєму авто і якщо йому поліцейський відшкодує вартість пального, потім казав, що він згоден їхати в лікарню, але не може покинути пасажирів. О 04 год. 03 хв. 35 сек. після того як ОСОБА_1 не надавав конкретної відповіді на неодноразові пропозиції інспектора поліції проїхати до лікарні, інспектор поліції вказав, що востаннє пропонує йому проїхати на огляд, на що ОСОБА_1 вказав, що відмовляється від цього. Починаючи з 04 год. 04 хв. по 04. год. 48 хв. мало місце складання протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2018 року відносно ОСОБА_1, розяснення останньому його прав, передбачених статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, ознайомлення його зі містом протоколу та вручення його примірника (а.с.10).

Під час судового розгляду справи за клопотання ОСОБА_1 були допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Допитаний як свідок ОСОБА_3 суду показав, що є кумом ОСОБА_1, в ніч на Великдень він вживав алкогольні напої, був у стані спяніння, попросив ОСОБА_1 відвезти його на вокзал, їх було зупинено біля відділення поліції, він сидів в автомобілі не виходив, не чув розмов з працівниками поліції. ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_1 не вживає алкогольні напої та наркотичні засоби.

Допитаний як свідок ОСОБА_10 вказав, що ОСОБА_1 є його знайомим, напередодні Велокодня проїжджав повз районного відділення поліції, побачив автомобіль патрульної поліції, багато людей і зупинився, підійшов і побачив суперечку між поліцейськими і водієм ОСОБА_1 Поліцейський неодноразово казав, що треба пройти огляд на стан спяніння, на що ОСОБА_1 не відмовлявся, але казав, що у нього люди в машині. Потім ОСОБА_1 пішов за допомогою в райвідділ поліції, поліцейські запросили людей і стали без водія складати протокол, коли ОСОБА_1 вийшов з райвідділу він не відмовлявся проходити огляд, просив дати документ для проходження огляду.

Допитаний як свідок ОСОБА_9 суду показав, що півчетвертої години ранку перед Великоднем він їхав від магазину «АТБ» і біля районного відділу поліції було багато людей, а тому він зупинився. Був свідком розмови водія ОСОБА_1 та інспектора поліції. Водій на переконання свідка був адекватним, не мав ознак спяніння, не відмовлявся пройти огляд, але пропонував поліцейському спочатку відвезти своїх пасажирів. Потім ОСОБА_1 пішов за допомогою у районний відділ поліції, коли вийшов йому повідомили, що у нього є дві години для проходження огляду. ОСОБА_9 вказав, що він доставляв автомобільЮхно О.М. з місця зупинки до місця стоянки.

Судом за клопотанням ОСОБА_1 двічі викликався свідок ОСОБА_2, але останній не зявився.

Оцінюючи показання допитаних свідків, вважаю, що їх показання не спростовують факт відмови ОСОБА_1 пройти за вимогою інспектора поліції у встановленому порядку огляд на стан наркотичного спяніння, що зафіксований на відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції. Свідок ОСОБА_3 взагалі не був присутній при розмові ОСОБА_1 з поліцейським, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по суті надали аналогічні пояснення, що і ОСОБА_1, посилаючись на те, що він не заперечував пройти огляд, але не може це зробити негайно, оскільки не може покинути пасажирів.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був у стані спяніння і як наслідок у інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 не було підстав вимагати проходження огляду,суд не бере до уваги, оскількивідповідно до статті 266 КУпАП та пункту 2 Розділу І Інструкціїогляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану, що передбачені у пункті 3, 4 названої Інструкції. Інспектор роти батальйону УПП в Сумській області ОСОБА_4 згідно з відеозаписом вказав ОСОБА_1 на відповідну ознаку наркотичного спяніння, передбачену пунктом 4 Інструкції - зіниці очей не реагують на світло, яка надавала йому підстави вважати, що водій перебуває у стані наркотичного спяніння, що і було законною підставою для його вимоги пройти ОСОБА_1 огляд в установленому законом порядку.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху не містить умов чи застережень для невиконання обовязку водієм на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного спяніння. Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що він не може проїхати в лікарню, оскільки йому потрібно відвезти пасажирів, яких він не може покинути, не є підставою для невиконання вимоги поліцейського і по суті є відмовою від такого огляду. Інспектор поліції не зобовязаний водія умовляти чи переконувати в необхідності пройти відповідний огляд.

Висунення ОСОБА_1 умов проходження ним огляду в лікарні лише після доставлення ним пасажирів до вокзалу або за умови, що він поїде до лікарні на власному автомобілі разом з пасажирами, яких не може покинути, суперечить положенням статті 266 КУпАП, за змістом якої особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Щодо доводівЮхно О.М. стосовно наявності висновку КЗ «Тростянецька центральна районна лікарня» про те, що під час огляду його 08.04.2018 року о 06 годині у нього не виявлено ознак наркотичного та алкогольного спяніння, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки останній притягається до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, а не за керування автомобілем у стані наркотичного спяніння.

Посилання ОСОБА_1 на те, що особа з прізвищем «Калитін», яка указана свідком у протоколі не існує, оскільки правильним є прізвище «Калітін», що на думку ОСОБА_1 є фальсифікацією з боку інспектора поліції, суд не бере до уваги як підставу для визнання невинуватим останнього у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин установлених судом. Таке тлумачення цієї обставини суд визнає необґрунтованим і надуманим. ОСОБА_1 не заперечив правильність інших анкетних даних цього свідка, а невідповідність однієї букви прізвища на переконання суду не спростовує факт підтвердження цим свідком відмови збоку ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного спяніння.

Письмові пояснення свідків отримані з дотриманням встановленого законом порядку, тому відсутні будь-які сумніви щодо їх змісту.

В той же час, пояснення свідків не мають перед судом наперед встановленої сили та оцінюються судом у сукупності з іншими доказами по справі, відповідно до статті 252 КУпАП.

Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, здійснено судом на підставі сукупності доказів.

За таких обставин, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Вирішуючи питання про застосування стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, яке є небезпечним правопорушенням, оскільки санкцією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено безальтернативні стягнення, а тому на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у визначеному у санкції статті розмірі з позбавленням права керування транспортними засобами.

У звязку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. у дохід держави.

Згідно з частиною 2 статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного судом.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.В. Щербаченко