Провадження №: 3/752/26/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.01.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бойко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПС МВС України в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого адвокатом, ідентифікаційний номер відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за ст.185 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 07.08.2017 року о 13.40 год. ОСОБА_1 відмовлявся на вимогу адміністрації готелю «Голосіївський» покинути номер НОМЕР_1, а також на неодноразові вимоги поліцейського Папій А.П. покинути номер чинив фізичний опір, зірвав нагрудну камеру та чіплявся за формений одяг поліцейського, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що вважає справу про адміністративне правопорушення відносно нього повністю сфальсифікованою. Проживав в готелі «Голосіївський» він як переселенець зі сходу на підставі договору, оплачував проживання за встановленою ціною. На початку серпня 2017 року він намагався оплатити проживання в готелі за ціною, що вказана у договорі, проте працівники готелю не хотіли приймати оплату, оскільки вимагали платити вже за більшою ціною. Працівники поліції, які приїхали, не виконували вимоги закону України «Про національну поліцію», а підтримували дії адміністрації готелю і відмовлялися вислухати його доводи. Вони наполягали на тому, щоб він залишив номер готелю, інакше погрожували викинути речі надвір. Над ним знущалися декілька годин, після чого він все ж таки залишив приміщення готелю. Вважає, що відносно нього незаконно склали протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП та просить закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона працює юристом готелю «Голосіївський». ОСОБА_1 проживав у них в готелі як переселенець за зниженою ціною. Його попередили, що з 01.08.2017 року акція закінчується та ціна за проживання підвищується. ОСОБА_1 відмовлявся платити за новою ціною, оскільки дорого. Проте покидати номер він також не збирався. Його неодноразово попереджали про необхідність оплати або звільнення приміщення, про що складалися відповідні акти. 07.08.2017 року працівники готелю вкотре попросили його виїхати, він не реагував, вів себе неадекватно, погрожував. Вони викликали працівників поліції, які також просили ОСОБА_1 залишити номер, проте останній відмовлявся, продовжував вести себе неадекватно, агресивно, штовхав та смикав працівників поліції. В подальшому все ж таки ОСОБА_1 виїхав з готелю.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працює начальником відділу маркетингу в готелі «Голосіївський». ОСОБА_1 проживав у них в готелі як переселенець за зниженою ціною. 07.08.2017 року він разом з іншими працівниками готелю та працівниками поліції зайшли в номер до ОСОБА_1 та попросили його звільнити номер. Останній відмовився, хоча він не мав вже право перебувати в готелі, оскільки не оплатив проживання за новою ціною, так як акція на той час вже закінчилася. Працівники поліції намагалися одягти на ОСОБА_1 кайданки. Всі події він записував на відео в телефон, в подальшому запис передав працівникам поліції.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона проживала з ОСОБА_1 в одному готелі «Голосіївському», як переселенці. Свідком подій, коли виселяли ОСОБА_1 не була. Вони жили в готелі за акційною ціною. З 01.08.2017 року адміністрація готелю підвищила ціни на проживання на 100% лише трьом переселенцям, а іншим переселенцям - на 20 %. Вона декілька разів носила гроші адміністрації за проживання за ціною, що вказана в договорі, проте вони не брали. І ОСОБА_1 теж носив гроші, які адміністрація не брала. Хоча договір з ними ніхто не розірвав і він автоматично пролонгувався. Коли вони почали з'ясовувати, чому піднялася ціна, адміністрація вирішила їх виселити. Вона викликала працівників поліції, які приїхавши стали на бік працівників готелю, та не пускали її в номер, виселяли, самі зібрали речі та виселили її.

Дослідивши матеріали справи, вважаю необхідним закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Диспозиція ст.185 КУпАП передбачає злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

В розділі 4 Закону України «Про національну поліцію» закріплені повноваження поліцейського, в тому числі їх права та обов'язки, з яких випливає, що вимоги працівника поліції та розпорядження - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, та має бути законодавчо обґрунтований.

Згідно п.26 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань серед іншого вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні. Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. Відмова у залученні поліції для проведення виконавчих дій допускається лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень допитаних у судовому засіданні осіб, у ОСОБА_1 з адміністрацією готелю виник спір щодо права проживання в готелі, який підлягав вирішенню в судовому порядку. Будь-яке рішення суду чи державного виконавця щодо примусового виселення ОСОБА_1 з готелю відсутнє.

Отже, фактично вимога працівника поліції щодо виселення ОСОБА_1 не була законодавчо обґрунтована та виходила за межі його повноважень.

Судом неодноразово здійснювалися виклики працівників поліції для надання пояснень та з'ясування обставин злісної непокори законним вимогам працівника поліції, проте жодного разу в судове засідання зазначені особи не прибули. Окрім того, судом витребовувався запис з нагрудних відеокамер поліцейських задля об'єктивного з'ясування обставин справи. Вказаний відеозапис суду також надано не було. З протоколу, що є джерелом доказу у вказаній справі, вбачається, що ОСОБА_1 лише відмовлявся залишити кімнату готелю, в якій до цього проживав, на вимогу працівників поліції.

Узагальнюючи вищевикладене, на мою думку, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.185 КУпАП та керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва, протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: О.В.Бойко