Справа №583/2607/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 33/788/375/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 19 липня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 19 липня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за таких обставин.

3 липня 2018 року, о 22 год. 20 хв., в м. Охтирка по вул. Перемоги, біля буд. 48, ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Opel», реєстраційний номер НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного сп'яніння. При цьому ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 в поданій апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд розглянув справу без його участі, а копію постанови він отримав лише 30.07.2018 року. Таким чином, на переконання ОСОБА_3, строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин.

Також ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказав, що в матеріалах справи немає жодного доказу того, що він знаходився в день події в стані алкогольного сп'яніння. Протокол про адміністративне правопорушення на який, як на доказ послався суд, на думку ОСОБА_3, не підтверджує цього факту. Продути спеціальний прибор алкотестер газоаналізатор „Драгер" ОСОБА_3 відмовився у зв'язку з тим, що поліцейські не надали йому документи на підтвердження того, що цей прибор є повірений і має відповідний сертифікат. Також ОСОБА_3 стверджує, що він був готовий проїхати до медичного закладу з метою пройти медичний огляд на стан сп'яніння, але працівники проігнорували це прохання і почали складати протокол. На думку ОСОБА_3 свідки зазначені в протоколу є зацікавленими особами, які з'являються за викликом працівників поліції і надають потрібні покази. Даних свідків суд не допитав, що вказує на формальність і необ'єктивність розгляду справи судом. Таким чином ОСОБА_3 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження необхідно поновити, а подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 19 липня 2018 року ОСОБА_3 в судовому засіданні участі не приймав та не був присутній під час прийнятої відносно нього постанови.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 копію постанови судді, від 19 липня 2018 року, про застосування відносно нього адміністративного стягнення своєчасно не отримував, а отримав її лише 30 липня 2018 року, тобто після встановленого ст. 294 КУпАП 10 - ти денного терміну на оскарження постанови, то апеляційний суд вважає, що ОСОБА_3 пропустив вказаний строк з поважних причин, у зв'язку з чим цей строк підлягає поновленню.

Як вбачається з диспозиції ст.130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння запропонованому йому пройти у встановленому законом порядку, що є порушенням п. 2. 5 Правил дорожнього руху України.

Апеляційний суд вважає, що юридична оцінка дій ОСОБА_3 за ст. 130 ч. 1 КУпАП є правильною. Суд першої інстанції, вирішуючи справу, дотримався вимог ст. ст. 245;280, 283 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 387312, від 3.07.2018 р., поясненями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 відмовився від огляду на стан сп'яніння. Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні судом пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Недовіряти або сумніватись в правдивості та об'єктивності показів свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає. Дані свідки були ознайомлені з вимогами ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і доповнюють один одне. Обставин які б вказували на те, що свідки є зацікавленими особами в притягненні ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності або мають з ним неприязні стосунки, не встановлено.

Як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, не було встановлено доказів того, що ОСОБА_3 виявляв бажання пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, оскільки ОСОБА_3 відмовився пройти огляд з застосуванням спеціального технічного засобу на місці події, про що сам ОСОБА_3 не заперечує, і мав можливість в разі не згоди з результатами такого огляду пройти огляд в медичному закладі, але цього не зробив.

Зазначеними доказами, які є належними, допустимими та достовірними, повністю спростовуються апеляційні доводи ОСОБА_3 про порушення працівниками поліції положень Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На думку апеляційного суду, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, працівниками поліції було належно дотримано вказану Інструкцію.

Апеляційний суд, аналізуючи наявні в справі докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, у співставленні з його апеляційними твердженнями про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, вважає їх суперечливими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому визнає їх такими, що спрямовані на уникнення ОСОБА_3 адміністративної відповідальності.

При вирішенні судом питання про застосування відносно ОСОБА_3 стягнення, суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП та застосував стягнення відповідно до санкції ст. 130 ч. 1 КУпАП.

За наведених обставин, знаходячи постанову суду першої інстанції законною, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області, від 19 липня 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України, відносно ОСОБА_3, у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.