АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/1099/18 Суддя 1 інстанції: Сіренко Ю.Ю.
Провадження: 33/790/500/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

27 червня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника - адвоката Кукаркіна О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 352,40 гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 26.01.2018 року о 22-00 год. керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Гольдбергівській, 75 в м. Харкові з ознаками алкогольного чи наркотичного сп»яніння (порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці). Водій погодився пройти огляд на стан сп»яніння у медичному закладі НДЕКЦ (м. Харків, вул. Шевченка, 26), результатом якого було встановлено, що ОСОБА_2 знаходився у стані під впливом сильнодіючих лікарських препаратів (бензодіазепіни).

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що ОСОБА_2 свою вину у суді першої інстанції не визнавав, наполягав на виклику до суду працівників патрульної поліції, які оформили адміністративний матеріал, та лікаря НДЕКЦ, який склав висновок за результатами медичного огляду. Крім того, районним судом не прийнято до уваги низку недоліків, на яких наголошували заявник та його представник, а саме: протокол про адміністративне правопорушення та медичний висновок складені в один і той же час - 22-55 год., в той час як протокол та висновок були оформлені за різним адресами; графа «свідки» у документі не заповнені; сильнодіючі лікарські препарати (бензодіазепіни), які були виявлені у ОСОБА_2, відсутні у Переліку сильнодіючих лікарських засобів за міжнародними непатентованими або загальноприйнятими назвами, затвердженому наказом МОЗ України від 17.08.2007 р. № 490; ознаки алкогольного чи наркотичного сп»яніння, виявлені у водія та вказані у протоколі (порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) були обумовлені тривалим перебуванням затриманого на вулиці та низьку температуру повітря (близько -18*С).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. ОСОБА_2, зокрема, пояснив суду, що ТЗ у момент затримання працівниками поліції не керував, а знаходився поблизу автомобіля. Крім того, добровільно погодився проїхати для проведення огляду до медичного закладу. При цьому, ОСОБА_2 не заперечує факт вживання ліків «Гідазепам» за вказівкою лікаря.

Вивчивши матеріали справи, доводи ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 264285 від 26.01.18р. (а.с. 1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №207 від 26.01.18р. (а.с. 2), рапортом інспектора роти №9 батальйону №3 Управління ПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Решетова М.К. від 26.01.18р. (а.с. 5), та частково поясненнями самого правопорушника, наявними у справі, та наданими останнім в суді.

Доводи апеляційної скарги на те, що наявна в організмі ОСОБА_2 така речовина, як бензодіазепіни, не є сильнодіючим лікарським засобом, не спростовують правильність висновків суду. Перебування ОСОБА_2 під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено за правилами, передбаченими ст. 266 КПК України. Крім того, вживання препарату «Гідазепам» не заперечує і сам апелянт.

Порушень норм КУпАП під час складення протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено. Дані щодо оскарження дій співробітників поліції у матеріалах справи відсутні.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіЧервонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева