Справа №461/8830/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2018 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Радченко В.Є., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з УПП у Львівській області ДПП, відносно, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер не відомий, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №064717 від 16.11.2018 р., ОСОБА_1 16 листопада 2018 року о 12 год. 40 хв. у м.Львові по вул. Пекарська, 11 А керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, в присутності двох свідків.

Дані дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Надав пояснення, про те, що дійсно 16 листопада 2018 року о 12 год. 40 хв. у м.Львові по вул. Пекарська, 11 А, керував автомобілем НОМЕР_1, однак без ознак алкогольного спяніння. Оскільки, випив 150 грам горілки після того, як припаркував даний автомобіль. Після чого, до нього підїхали працівники поліції і почали складати протокол про адміністративне правопорушення.

У судове засідання викликалися свідки та інспектор УПП у Львівській області Лилешко Р.С., однак такі не зявилися.

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис із відеокамери поліції. Однак, із даного відео не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно положень КУпАП обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.

Згідно абзацу 3,4 п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, згідно п.2.9.а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О'Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, ти самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та!технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документам.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробок проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Суд встановив, що 16.11.2018 р. інспектор УПП у м.Львові ДПП ОСОБА_2 склав протокол про адміністративне правопорушення серії БД №064717. Про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою кваліфіковано дії правопорушника, передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 не керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Проте, яка зазначив сам ОСОБА_1, 150 грам горілки випив після зупинення транспортного засобу.

Рішенням Конституційного суду України №1-23/2010 від 22 грудня 2010 року визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і обєктивно зясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу).

Таким чином, оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Зокрема, об'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у суспільно-небезпечних діях чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом настанням суспільно-небезпечних наслідків та наявністю прямого причинного звязку між зазначеними діями та настанням наслідків.

Таким чином, в процесі розгляду справи судом не здобуто будь-яких даних, які б свідчили проте, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, відтак не має правових підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням всіх обставин справи, а також вище викладеного, приходжу до висновку, що відсутня події та склад правопорушення, тому провадження по справі необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова судді у справі про адміністративне порушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Є. Радченко