ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., при секретарі Мазій І.В., з участю представника потерпілого Міліщука С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , за ст.ст.122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2018 року о 12 год 30 хв на вул. Володимирській в м.Луцьк, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Урал н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем Toyota Hilux н.з. НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.12.1; 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_1 винним себе в порушенні ст.124 КУпАП не визнав, заперечив факт порушення ним п.п.12.1; 13.1 ПДР України за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Пояснив, що здійснював рух в складі колони військової техніки і 09 березня 2018 року о 12 год 30 хв на вул. Володимирській в м.Луцьк автомобіль Toyota Hilux н.з. НОМЕР_3 здійснив маневр обгону колони і вклинився в її склад, перед його автомобілем Урал, однак різко зупинився на перехресті перед червоним сигналом світлофора, в результаті чого відбулось зіткнення. Винуватцем ДТП вважає водія автомобіля Toyota Hilux. Визнав що залишив місце ДТП, пояснивши це рухом автомобіля в колоні та командою старшого машини на продовження руху автомобіля.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, представника потерпілого Міліщука С.Л., який підтвердив у своїх поясненнях обставини за яких сталась ДТП та винуватість ОСОБА_1 , допитавши свідків, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повністю доведена в суді і крім протоколу про адміністративне правопорушення, стверджується схемою місця ДТП, його письмовими поясненнями, а також показаннями допитаних в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які рухались в автомобілі Toyota Hilux н.з. НОМЕР_3 та були безпосередніми очевидцями ДТП та ствердили, що декілька військових автомобілів рухались по дорозі в напрямку м.Луцьк хаотично, супроводу не було, частина з них стояла на узбіччі дороги. В м.Луцьк на перехресті на вул. Володимирській,96 неподалік заправки вони здійснили обгін автомобіля Урал що рухався в попутному напрямку та зупинившись перед забороненим сигналом світлофора відчули удар ззаду автомобіля. Вийшовши побачили що автомобіль Урал, яким керував ОСОБА_5 , спричинив механічні пошкодження автомобілю Toyota Hilux.

Допитані в якості свідків захисту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ствердили факт ДТП, однак повідомили, що автомобілі рухались у колоні військової техніки з м.Володимир-Волинський в напрямку м.Луцьк і в районі заправки на вул. Володимирській, автомобіль Toyota Hilux вклинився в середину колони. Після того, як вказаний автомобіль загальмував на заборонений сигнал світлофора, автомобіль Урал під керуванням ОСОБА_5 не встиг загальмувати та здійснив наїзд. Після словесної перепалки між водіями та пасажирами обидва автомобілі залишили місце ДТП, однак через деякий час були зупинені автомобілем ВСП. Стверджують, що винуватцем ДТП є саме водій автомобіля Toyota Hilux який порушив вимоги ПДР.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_10 про те, що саме з вини водія автомобіля Toyota Hilux н.з. НОМЕР_3 відбулась дана ДТП, суд розцінює критично, оскільки ці його письмові пояснення суперечать зібраним у справі доказам, оціненим в їх сукупності поясненням водіів, безпосередніх очевидців ДТП, рапорту працівника поліції, фототаблиці розташування місцевості та дослідженим судом фотознімками та відеозаписом місцевості, якими стверджується, що даний свідок не міг з місця свого проживання бачити обставини ДТП через значну віддаленість та наявність МАФів та насаджень. Окрім цього, його пояснення є суперечливими також в частині кількості автомобілів у колоні та обставин ДТП.

Суд також критично розцінює письмові пояснення водія ОСОБА_2 , які написані не ним і не з його слів, а під диктовку працівника патрульної поліції його дружиною ОСОБА_3 , оскільки у нього були пошкоджені окуляри, про що ствердили в суді свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з вимогами п.13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З урахуванням досліджених доказів та фактичних обставин справи суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п.12.1, 13.1 ПДР, що призвело до ДТП та механічного пошкодження автомобілів, доведена повністю.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не порушував вимог ПДР, оскільки рухався в складі колони військової техніки, і водій автомобіля Toyota Hilux не мав права вклинитись в її склад під час руху, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

Порядок руху військових транспортних засобів в складі колони врегульовано п. 25. «Рух транспортних засобів у колонах» ПДР України та Інструкцією щодо здійснення супроводження колон військових транспортних засобів, затвердженої наказом МО України №435 від 04.09.2008 року.

З огляду на те, як саме рухались військові транспортні засоби, зокрема відсутність між ними визначеного певного інтервалу, відсутність розпізнавальних знаків «Колона», передбачених п.п.«є» п.30.3 Правил, відсутність увімкненого ближнього світла фар чи супроводу оперативних транспортних засобів з увімкненими проблисковими маячками та (або) спеціальними звуковими сигналами, про що стверджували учасники ДТП та свідки, свідчить про відсутність руху автомобіля Урал під керуванням ОСОБА_1 в складі колони. За таких обставин, водій автомобіля Toyota Hilux ОСОБА_2 діяв в межах правил дорожнього руху, обігнавши автомобіль Урал, який рухався зі швидкістю близько 30 км/год в попутному напрямку руху.

Твердження свідків захисту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також самого ОСОБА_1 про наявність подвійної суцільної лінії, яку ніби-то перетнув під час виконання маневру обгону водій автомобіля Toyota Hilux ОСОБА_2 , не знайшли свого підтвердження в суді в ході дослідження фотознімків та відеозаписів, з зображенням дорожньої розмітки в термін до події, та після неї.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно з п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне

правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що дане правопорушення ОСОБА_1 вчинив 09 березня 2018 року, приходжу до висновку, що сплив строк притягнення його до відповідальності, визначений ч.2 ст.38 КУпАП, а тому відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП адміністративне провадження підлягає закриттю.

Окрім цього, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 09 березня 2018 року о 12 год 30 хв на вул. Володимирській в м.Луцьк, він, керуючи автомобілем Урал н.з. НОМЕР_2 , будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, не повідомивши працівників поліції, чим порушив п.п.2.10 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.122-4 КУпАП.

Як пояснив в суді ОСОБА_1 , він після зіткнення транспортного засобу Урал, яким керував, з автомобілем Toyota Hilux під керуванням ОСОБА_2 , вийшов з автомобіля і після словесної перепалки з водієм за командою старшого машини майора ОСОБА_7 , продовжив рух за вказаним маршрутом. Дану обставину також підтвердили свідки захисту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 діяв в межах крайньої необхідності, оскільки він, будучи військовослужбовцем ЗСУ за контрактом, керуючи автомобілем під час виконання службових обов`язків, залишив місце ДТП за наказом старшого машини з числа офіцерів ЗСУ.

Відповідно до ст. 18 КУпАП, якою визначається крайня необхідність, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернута шкода.

Згідно з п.4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне

правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення особою дії в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 діяв в межах крайньої необхідності, яка являється обставиною, що виключає провадження по справі про адміністративне правопорушення, а тому провадження відносно нього за ст.122-4 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.
Суддя Володимир-Волинського
міського суду О.В. Лященко