Справа №: 302/484/18 3/302/163/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2018 смт. Міжгір'я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

розглянувши у судовому засіданні з участю:

секретар Гажук Н.В.,

особа, стосовно якої складено протокол ОСОБА_1,

потерпіла ОСОБА_2,

справу про адміністративне правопорушення за ст.154 ч.2 КУпАП, стовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, працівник Закарпатського обласного лабораторного центру, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, -

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2018 р. біля 11 год .50 хв. в дворі будинку № 104 по вул.Шевченка в смт Міжгірї ОСОБА_1 під час вигулу собаки породи «спанієль» без намордника допустив укус за руку ОСОБА_2, спричинивши шкоду її здоровю.

ОСОБА_1 встановлені обставини, а також вину в учиненні правопорушення, передбаченого ст.154 ч.2 КУпАП, заперечив повністю і свою позицію обґрунтував такими поясненнями.

ОСОБА_2 є його сусідкою і вони спільно користуються подвірям, що обслуговує будинок і квартири за вказаною адресою. 29.03.2018 р. біля 12 год. Він вийшов вигуляти домашні собаки (маленьке щеня, яке тримав на одній руці, і породи «спанієль», тримаючи на короткому повідку в іншій руці). В цей час сусідка ОСОБА_2, з якою він і його батьки тривалий час перебувають в неприязнених сусідських відносинах, перебувала на подвірї. На його думку, навмисно очікувала його, щоб «спровокувати». Вигулявши собак, він відразу ж повернувся в квартиру. ОСОБА_1 заявив, що його собака не кусала ОСОБА_2, вважає повідомлення в поліцію видумкою ОСОБА_2, бо вона провокує сварки з членами його сімї. ОСОБА_1 також повідомив, що його собака породи «спанієль» по кличці « ХЕНЕСІ» мала ветеринарний паспорт, належні щеплення, не хворіла і предявив копію ветеринарного паспорту. ОСОБА_1 також заявив, що собаку продав, щоб не мати в подальшому конфлікту з ОСОБА_2 Вважає, що ОСОБА_2 мала предявити судово-медичну експертизу спричинення їй тілесних ушкоджень укусом собаки.

ОСОБА_2 заявила, що вважає себе потерпілою від укусу собаки ОСОБА_1 і пояснила таке. 29.03.2018 р. біля 12 год. вона перебувала на спільному подвірї буд. №104 по вул. Шевченка в смт Міжігірї навпроти своєї квартири . В цей час з своєї квартири вийшов сусід ОСОБА_1 з двома собаками (одну тримав на руці). Собака без намордника вкусила її зненацька за праву руку (безіменний палець). Вона звернулася в лікарню, де її скерували до хірурга ОСОБА_3, який надав їй медичну допомогу. За кілька днів інший лікар ОСОБА_4 ввів їй вакцину від сказу. ОСОБА_2 заявила, що отримала стрес, ушкодження здоровя і просить застосувати стягнення до ОСОБА_1, передбачене законом.

Свідок ОСОБА_3 (лікар хірург Міжгірської районної лікарні) показав, що 29.03.2018 р. біля обіду, під час його чергування до нього звернулась ОСОБА_2 із скаргою на укус собаки за праву руку в області пальців. Оглянувши руку , яка містила характерні подряпини, які можуть виникнути від укусу собаки, він з медсестрою ОСОБА_5 обробили рану, наклали повязку і рекомендували спостерігати за поведінкою собаки з метою недопущення захворювання на сказ. Аналогічні покази надала в суді свідок ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_6 (мати ОСОБА_1В.) показала, що з сусідкою ОСОБА_2 тривалий час перебуває в неприязнених відносинах. 29.03.2018 р. біля обіду її син ОСОБА_1 з щеням на руках і собакою породи «спанієль» по кличці «Хенесі» на короткому поводку вийшов з квртири на спільне подвіря будинку. Сусідка ОСОБА_2 була на подвірї, можливо навмисно чекала щоб спровокувати тварину, бо вони перебувають в тривалих сусідських неприязнених відносинах. ОСОБА_6 припустила, що ОСОБА_2 могла вкусити її собака і вона придумала, що це вчинив собака сина. ОСОБА_6 підтвердила, що син собаку породи «спанієль» продав з метою недопущення будь-яких конфліктів. ОСОБА_6 підтвердила, що в них до події було три собаки, а на даний час дві.

Оцінивши встановлене, пояснення ОСОБА_1, покази потерпілої і свідків. Дослідивши зміст протоколу і доданих до нього матеріалів, суд дійшов такого висновку.

Стаття 154 ч.2 КУпАП передбачає відповідальність за тримання собак, котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи не у відведених для цього місцях, якщо ці дії спричинили, зокрема заподіяння шкоди здоровю людей.

Закон «Про захист тварин від жорстокого поводження»(ст.9) передбачає:

-особа , яка утримує домашню тварину, зобовязана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною;

- утримувати собак без повідків і намордників дозволяється під час оперативного використання правоохоронними органами, собак спеціального призначення, а також собак під час служби, на полюванні, на навчально-дресирувальних майданчиках;

- фізичні особи, які утримують домашніх тварин, зобовязані дотримуватись нормативно-правових актів, а також не допускати порушень прав і законних інтересів та не створювати загроз безпеці людей, а також інших тварин.

Чинні Правила тримання собак , котів і хижих тварин (затв. Міністерствами ЖКГ,СГ,МОЗ УРСР від 17.06.1980 р.) також передбачають (п.7): власникам собак дозволяється виводити собак з жилих приміщень (територій) в загальні двори або на вулицю (з обовязковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку).

Суд установив факт укусу за руку потерпілу ОСОБА_2 собакою, яку супроводжував ОСОБА_1 Це підтверджено, окрім показів потерпілої в суді, її заявою в Міжгірське відділення поліції 29.03.2018 р., письмовими поясненнями, які відібрані поліцейським від ОСОБА_2 того ж дня, свідченнями медичних працівників, які надавали допомогу за зверненням ОСОБА_2 у цей же день. Сам ОСОБА_1 і його свідок ОСОБА_6 не заперечили, що саме того дня ОСОБА_1 вигулював собаки на подвірї біля квартири і зустрічався з ОСОБА_2

Суд вважає, що ОСОБА_1, неналежно виконав вимоги вищезазначеного закону та правил, бо вигулював собаку без намордника і не забезпечив належну безпеку для сторонніх людей, що спричинило шкоду здоровю потерпілою (укус за руку). Заперечення ОСОБА_1 вини в учиненні правопорушення спростовані також і оглядом поданого ним же в суді для огляду ветеринарного паспорта собаки з описом породи спанієль по кличці «Хенесі» стать кобель, в якому є відмітки про щеплення, без зазначення того, що це дрібна порада собаки, супровід якої (вигул) може здійснюватись без намордника. Суд вважає, що ОСОБА_1, вигулюючи двох собак, мав бути особливо уважним і передбачати можливу поведінку собаки при зустрічі з людиною.

ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 154 ч. 2 КУпАП, що доведено судовим розглядом справи. Обираючи стягнення, суд зважає на таке. Посадова особа, яка склала протокол не описала ідентифікаційні ознаки собаки, наявність її у власника (не додано фото тощо). Натомість ОСОБА_1 заявив, що собаку породи спанієль по кличці «Хенесі» продав. ОСОБА_2 ці пояснення не заперечила. Отже, стягнення у виді конфіскації тварини не може бути застосовано. Розмір штрафу за вчинене правопорушення суд установлює в межах, які передбачені ст.154 ч.2 КУпаАП, для громадян.

Керуючись ст.ст.280, 283-285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 154 ч.2 КУпАП і накласти на нього адмінстягнення у виді штрафу в сумі 60 (шістдесят) грн. в користь держави, без конфіскації тварини.

В разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення ОСОБА_1 копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 120 (сто двадцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 352 (тристо п'ятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору на користь держави, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримувача банку (МФО) 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 294 КУпАП.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання три місяці.

Суддя: ОСОБА_7