Справа № 755/8908/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Яровенко Н.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Головного управління ДФС у м. Києві відносно ОСОБА_1, про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали з Головного управління ДФС у м. Києві відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 375 від 24 травня 2018 року відносно ОСОБА_1, в результаті проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕКОТЕХНОЛОГІЯ» встановлено, що директор ТОВ «ЕКОТЕХНОЛОГІЯ» ОСОБА_1 вчинив правопорушення щодо порядку ведення податкового обліку, а саме порушено вимоги: п. 44.1, п. 134.1.1, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства на загальну суму 11 909 грн. та прибуток на додану вартість на суму 4 615 грн. Дата, час і місце вчинення правопорушення 24 травня 2018 року, 02160, м. Київ, вул. Фанерна, 4.

ОСОБА_1 у судовому засідання вину не визнав та пояснив, що сам Акт перевірки (на підставі якої складено протокол) не свідчить про порушення ним, як директором товариства, порядку ведення податкового обліку. Крім того, звернув особливу увагу на те, що на даний час проводиться процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень від 7 червня 2018 року № 103, № 103, винесених на підставі Акту перевірки, і на теперішній час порядок адміністративного оскарження незавершений, а тому податкове повідомлення-рішення є неузгодженим, і до остаточного вирішення цього спору факт допущення порушень не є встановленим.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до такого.

Відповідно до положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Всупереч наведеним вимогам процесуального закону, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому полягає порушення ОСОБА_1 встановленого порядку ведення податкового обліку, а посадова особа ГУ ДФС у м. Києві лише навела перелік норм Податкового кодексу України, які самі по собі не розкривають суті конкретного порушення.

Крім того, відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов'язків, встановивши, коли і ким такі службові обов'язки для неї були визначені.

В той же час, а ні з протоколу про адміністративне правопорушення, а ні з наявних матеріалів справи не вбачається, які саме дії /бездіяльність вчинені директором ТОВ «ЕКОТЕХНОЛОГІЯ», та в чому полягає вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність керівника ТОВ «ЕКОТЕХНОЛОГІЯ» - ОСОБА_1 у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, наявний в матеріалах справи акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 КУпАП, з огляду на таке.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Крім того, відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як зазначає особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на даний час проводиться процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень від 7 червня 2018 року № 103, № 103, винесених на підставі Акту перевірки.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, та акт перевірки не є беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 в порушенні вимог ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а тому факт доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, є необґрунтованим.

З огляду на обставини, встановлені під час судового розгляду, за відсутності переконливих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 163-1, 247, 251, 252, КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О. Яровенко