ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9840/18
провадження № 3/753/3498/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2018 р. м.Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ФОП, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2018 року о 14 год. 30 хв. на пр-ті П.Григоренка, 18 в м. Києві в порушення п. 2.5 ПДР України ОСОБА_2 повторно, протягом року, керував автомобілем «Сеат» д.н.з. НОМЕР_1 (Pl) з ознаками наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність, Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

За таких обставин, суд визнає неявку ОСОБА_2 до суду без поважних причин, та вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, будучи особою, яка протягом року вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, під час зупинення, відмовився пройти у встановленому порядку зазначений медичний огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з витягу інформаційної бази про вчиненні адміністративні правопорушення ОСОБА_2 08.05.2018 р. постановою суду був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Таким чином судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_2 повторно, протягом року вчинив дії, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Обговорюючи питання про доцільність оплатного вилучення транспортного засобу, суд керується відповідними положеннями Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р. Так, в п.п.4 п. 28 Постанови зазначено, що не можна накладати адміністративне стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що транспортний засіб «Сеат» д.н.з. НОМЕР_1 (Pl), яким керував ОСОБА_2 належить громадянину іноземної держави.

З урахуванням наведеного, суд вважає за неможливе накладення на ОСОБА_2 додаткового адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з порушника на користь держави.

Керуючись ч.2 ст. 130, ст.ст. 251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв