Справа № 308/7615/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

26.12.2018 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю представника Закарпатської митниці ДФС Селеша О.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягнута до відповідальності - ОСОБА_2 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів, що були предметом порушення митних правил, що складає суму 30506 грн.49 коп. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: легкового автомобіля марки RENAULT модель MEGANE, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, 2002 року випуску, колір сірий, двигун бензин, об'єм двигуна 1598 см.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

За постановою суду, ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 01.06.2018 о 09 год. 33 хв. заїхав в зону митного контролю на ділянку Виїзд митного поста «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС на автомобілі марки RENAULT модель MEGANE, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1, 2002 року випуску. До митного оформлення ОСОБА_2, як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу, надав документи, що підтверджують право користування на легковий автомобіль марки RENAULT модель MEGANE, реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 від 19.10.2016, де власником автомобіля являється громадянин Польщі ОСОБА_9 та доручення на право користування вищевказаним автомобілем завірене нотаріусом Монака Савіцька (Monika Sawicka) м. Люблін, Польща A № 371/022 від 13.03.2018, паспорт громадянина України НОМЕР_4 від 22.01.2018. Однак, за результатами раніше проведених управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Закарпатської митниці ДФС аналітично-пошукових заходів, що полягало в направленні запиту до нотаріуса Монака Савіцька (Monika Sawicka) м. Люблін, Польща з метою підтвердження або спростування завіреного нею доручення та отримана відповідь в якій вона зазначає, що доручення її нотаріальним офісом не засвідчувався, підпис на дорученні не являється її підписом, більш того, вона повідомила, що в неї немає прав присяжного перекладача, підпис нотаріуса на документі підроблений як і сам документ. Отже, ОСОБА_2 подав неправдивий документ щодо права корстування автомобілем.

Вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд обґрунтував даними протоколу про порушення митних правил № 2537/30500/18 від 01.06.2018, копією доручення А № 371/022 від 13.03.2018 з перекладом, копією листа нотаріуса - Monika Sawicka від 29.05.2018 р., копією акту проведення огляду транспортного засобу від 01.06.2018 та іншими дослідженими судом матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, про закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що автомобіль ним було придбано в ОСОБА_6 який і передав йому всі належні документи. Він не знав, що доручення є підроблене, оскільки не був присутнім при складанні такого. Разом з тим вказує, що 29.06.2018 нотаріусом ОСОБА_7 посвідчено нове доручення вже на його ім'я. Стверджує, що при перетині кордону України ним надавалися належні документи на автомобіль, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які не містять жодних ознак внесення до них неправдивих відомостей щодо власника автомобіля. Також зазначає, що суд дійшов до невірного висновку, щодо підробки довіреності та не встановив суб'єктивну сторону правопорушення, оскільки не доведено, що він знав або міг знати про можливу підробку такої довіреності. Тому вважає, що в його діях відсутній склад порушення митних правил, передбачений ч. 1 ст. 483 МК України.

Одночасно ОСОБА_2 порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що такий пропустив з поважних причин, так як участі у розгляді судом справи не приймав, а про оскаржувану постанови суду йому стало відомо тільки 20.10.2018 з державного реєстру судових рішень.

Захисник ОСОБА_8 в доповненні до апеляційної скарги зазначає, що спірна довіреність видана 13.03.2018, а протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_2 тільки 01.06.2018 і весь цей час, останній перетинав кордон без зауважень працівників митниці. Також вважає, що законодавством України не вимагається оформлення нотаріальної довіреності на право керування транспортним засобом на території України не його власником, а вимагається тільки навність технічного паспорта, який і був наявний у ОСОБА_2 під час митного оформлення. Зазначає, що в матеріалах справі відсутні належні та допустимі докази того, що документи подані ОСОБА_2 до митного оформлення містять неправдиві дані, а тому в його діях відсутні будь-які ознаки вчинення умисного переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу, як підставу для переміщення товарів, підроблених документів. Також відсутні відомості про звернення митниці ДФС із повідомлення до правоохоронних органів щодо даного факту для внесення відомостей до ЄРДР.

В доповненні до апеляційної скарги від 26.12.2018 адвокат зазначив, що ні він, ні ОСОБА_2 не зможуть бути присутніми на розгляді справи в Закарпатському апеляційному суді, що призначений на 16.00 год. 26.12.2018 з поважних причин ( вхідний номер апеляційного суду 33-2116/18 від 26.12.2018), тому просив провести розгляд справи без їх участі.

З урахуванням зазначеного, апеляційний розгляд проводиться на підставі ч.6 ст. 294 КУпАП у відсутності особи, яка подала апеляційну скаргу та її захисника.

Розглянувши клопотання ОСОБА_2 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2018, апеляційний суд визнає його таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вбачається, що розгляд справи в суді першої інстанції щодо ОСОБА_2 відбувся 05.10.2018 року за його відсутності. Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В справі відсутні дані про завчасне повідомлення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи. На адресованій йому судовій повістці (а.с.64) відсутній підпис ОСОБА_2 про її отримання. Обставини, які є предметом апеляційного оскарження стали відомі ОСОБА_2 лише після ознайомлення з повним текстом рішення суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень 20.10.2018, даних які б вказували на те що апелянту стало відомо про існування оскарженої постанови раніше від вказаної дати у справі не має, у зв'язку з чим, апеляційний суд поновлює ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо інших доводів ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_8, які викладені в апеляційній скарзі та доповненні до неї, щодо незаконності та необґрунтованості постанови Ужгородського міськрайонного суду від 05.10.2018, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, виходячи з наступного.

Як правильно встановлено суддею першої інстанції, за вказаних вище обставин, ОСОБА_2 вчинив порушення митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України - переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом; також правильно накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості цих товарів, що складає 30506,49 грн. з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: легкового автомобіля марки «RENAULT» модель «MEGANE», реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2, що узгоджується з санкцією ч.1 ст.483 МК України.

Факт вчинення порушення митних правил ОСОБА_2 та його вина підтверджується протоколом про порушення митних правил № 2537/30500/18 від 01.06.2018, в якому детально викладено місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; відповіддю від імені нотаріуса Монака Савіцька (Monika Sawicka) м. Люблін, Польща, на запит управління протидії митним правопорушенням Закарпатської митниці ДФС з якого вбачається, що документ в якому проставлені печатки її нотаріального бюро не було підготовлено в її нотаріальному офісі, а нотаріальний підпис їй не належить. В нотаріуса Монаки Савіцької немає прав присяжного перекладача, підпис нотаріуса на документі підроблений як і сам документ (а.с. 7-9).

Усі наведені вище докази вини ОСОБА_2 є належними, допустимими і достовірними, отримані законним шляхом та встановлюють наявність порушення ним митних правил, передбачене ч.1 ст.483 МК України, винність ОСОБА_2 у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вище доводи ОСОБА_2 про порушення суддею місцевого суду під час розгляду даної справи вимог КУпАП та МК України жодним доказом не підтверджені, а тому не можуть бути взятими до уваги.

Апеляційний суд вважає постанову судді законною, обгрунтованою.

Посилання ОСОБА_2 на те, що він не був обізнаний про підроблення доручення на право користування автомобілем, коли надавав його при в'їзді в Україну для митного оформлення, оскільки не приймав участі в оформленні вказаної вище довіреності, не беруться до уваги апеляційним судом з наступних підстав.

Винність є обов'язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, ОСОБА_2 повинен був і міг передбачити можливість настання шкідливих наслідків, оскільки, автомобіль він придбав на іноземній реєстрації та мав впевнитися у належності та законності документів на право користування таким автомобілем.

Доводи апелянта про те, що він неодноразово перетинав кордон України на вказаному транспортному засобі та митними органами не було зауважень щодо доручення, не заслуговують на увагу. Також безпідставними є апеляційні твердження, що при ввезенні та вивезенні за межі України транспортного засобу на іноземній реєстрації не вимагається доручення. Таке не вимагається, якщо у технічному паспорті власником автомобіля вказана та особа, яка ним керує. Згідно технічного паспорта, автомобіль належить гр-ну Польщі. Те, що у ОСОБА_2 наявне інше доручення, яке як він зазначив, оформлене 29.06.2018, не спростовує факту вчинення правопорушення, і водночас, оригінал такого доручення, або належно завірена його копія, апелянтом не надана. Щодо невнесення відомостей до ЄРДР з приводу підробки доручення, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки апелянт ствердив, що доручення видавалось на території Польщі.

З наведених підстав апеляційна скарга є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Таких порушень норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.10.2018.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2018 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст. 483 МК України - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: