Роздільнянський районний суд Одеської області
ПО С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №: 511/1137/18

Номер провадження 3/511/463/18

"26" червня 2018 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванова О . В., розглянувши матеріали, що надійшли від Групи з обслуговування СП УПД ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 09.05.2018 року о 00 год. 38 хв. у м. Роздільна по вул. 40 років Перемоги керував транспортним засобом автомобілем, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження згідно з встановленим порядком медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 ПДР.

ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, однак в судове засідання не зявився, про причини не явки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі правопорушника, так як відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» , ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, з наступними змінами - водієві забороняється керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року за N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за N 1413/27858 (надалі Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);

Згідно п.3 Інструкції … ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Інструкції … визначено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І).

Розділ ІІ чітко визначає процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів. В тому числі згідно п.6 розділу ІІ огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Зазначений вище Порядок …. визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Разом з цим, з дослідженого в судовому засіданні протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 маючи ознаки алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків від проходження обстеження на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

Також вина ОСОБА_1 в вчиненні вказаного правопорушення підтверджується наявними письмовими доказами по справі, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №078980 від 05.05.2018 року підтверджено, що ОСОБА_1 09.05.2018 року о 00 год. 38 хв. у м. Роздільна по вул. 40 років Перемоги керував транспортним засобом автомобілем, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження згідно з встановленим порядком медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 ПДР;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно яких ОСОБА_1 дійсно перебував у стані алкогольного спяніння;

- акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- рапортом інспектора про виявлене правопорушення зі сторони ОСОБА_1

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будь-якими іншими доказами, особа відносно якої розглядається даний протокол не спростувала факт допущеного правопорушення, а тому всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про доведеність того, що ОСОБА_1. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд приймає до уваги, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і будь-які твердження водія про перебування ним у незначному стані алкогольного спяніння, його особистість, не можуть бути пом'якшуючою підставою для призначення стягнення за ст. 130 ч.1 КУпАП, крім того, санкція цієї статті не передбачає альтернативні види стягнень.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст. 33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Судовий збір по справі згідно з Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року становить 352,40 грн., який слід стягнути з ОСОБА_1. на користь держави.

На основі викладеного та керуючись ст. 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 352,40 грн. на користь держави.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ).

Реквізити для зарахування до державного бюджету:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106,

,

банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві,

код банку отримувача: 820019,

рахунок отримувача: 0001,

код класифікації доходів бюджету: 22030106

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області, через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. В. Іванова

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Срок предґявлення до виконання постанови 3 місяці.