Справа № 462/4749/18 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/276/18 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника - ОСОБА_1,

.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не працюючого, проживаючого

по АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 29 липня 2018 року о 03:25 год. у м. Львові по вул. Шевченка,161, керував автомобілем марки «BMW 318», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння очей). Від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з даною постановою судді Паньчак Д.І. подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану постанову суду незаконною, необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що судом першої інстанції порушено його процесуальні права, оскільки суд розглянув справу у його відсутності, не повідомивши його про розгляд вказаної справи. Крім того, при розгляді вказаної справи була допущена неповнота з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені в постанові судді висновки щодо його винуватості не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року, а справу щодо нього закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року, мотивуючи тим, що розгляд вищевказаної справи відбувся без його участі, а копію згаданої постанови він отримав лише 16 жовтня 2018 року.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, який просив задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підлягає адміністративній відповідальності.

А як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 29 липня 2018 року о 03:25 год. у м. Львові по вул. Шевченка,161, керував автомобілем марки «BMW 318», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння очей) та від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, порушивши п. 2.5 ПДР України.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 435232 від 29 липня 2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`ягніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в яких вони підтвердили наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, відеозаписом нагрудного відеореєстратора поліцейського та іншими матеріалами справи.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню її вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно останнього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 02 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк