10.07.2018 227/2817/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєва В.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Добропільського відділення поліції Покровського ВП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, місце реєстрації: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

10.07.2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з Добропільського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП громадянина ОСОБА_1

Як вбачається із складу правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 144693 від 11.06.2018 року, 09.06.2018 року близько 17:00 години гр. ОСОБА_1 в ході сварки за місцем проживання( м. Добропілля, пр. Лісний, 10/1), ображав нецензурною лайкою дружину ОСОБА_2, чим вичинив насилля в сімї психологічного характеру та правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в судовому засіданні визнав та просив суд суворо його не карати, додатково повідомивши суд, що він є інвалідом ІІІ групи, про що подав до суду відповідну заяву.

Під час дослідження адміністративних матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Вина правопорушника доводиться доказами, зібраними по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 144693 від 11.06.2018 року, копією висновку АРМ 102 за заявою ОСОБА_2; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 09.06.2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, поясненнями ОСОБА_1, наданими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи;

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Згідно ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, тягнуть за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

Відповідно до ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Згідно ч. 1, 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» субєктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, наслідки вчиненого правопорушення, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170,00 грн. Окрім того, суд вважає за доцільне в порядку, визначеному ст. 39-1 КУпАП та ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», направити ОСОБА_1 до Добропільської міської ради для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з адміністративного матеріалу, правопорушник ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням, що підтверджується копією пенсійного посвідчення. В той же час, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, інваліди 1 та 2 групи, інваліди Великої Вітчизняної війни та сімї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Таким чином, з правопорушника ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 352, 40 грн.

Керуючись ст.ст. 39-1, 173-2, 268, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні 40 копійок).

Направити ОСОБА_1, 18.04.19644 р.н., до Добропільської міської ради для проходження програми в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 місяці.

Постанова суду може бути оскаржена в Апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Корнєєва