Справа № 138/994/18
Провадження № 33/772/411/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., з участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 3 КУпАП

в с т а н о в и в :

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот) грн. 00 коп.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді голови СТ «Райкоопунівермаг», в порушення вимог ст.21, 24 КЗпП України здійснив фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), підмінив його договором цивільно-правового характеру при прийомі на роботу з 01.07.2017 по 01.07.2018 продавцем алкогольних напоїв та тютюнових виробів в магазин села Слобода-Шлишковецька Могилів-Подільського району ОСОБА_4.

На вказану постанову ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає постанову незаконною, просить її скасувати, а провадження по справі закрити. ОСОБА_2обґрунтовує свої вимоги тим, що недійсність цивільно-правових договорів прямо не передбачена законом, тому твердження інспектора праці про намір приховати реально існуючі трудові відносини не грунтуються на вимогах закону. Крім того, ОСОБА_4 працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за основним місцем роботи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_2 його доводи ,які співпадають з його позицією в районному суді та мотивами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Апеляційний суд вважає, що суддя районного суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 дотримався вказаних вимог закону.

Так, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи ОСОБА_2, про те, що він не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пояснення ОСОБА_2 в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі про те, що він як голова вказаного товариства,уклав з ОСОБА_4 01.07.2017 строком на 1 рік цивільно-правовий договір про реалізацію вказаних алкогольних напоїв та тютюнових виробів, не звільняє його від адміністративної відповідальності, оскільки діючим законодавством передбачені виключні випадки укладення цивільно-правових договорів підряду для виконання робіт з ознаками трудових відносин, однак, вони мають місце лише у випадку виконання робіт особами, які зареєстрували у встановленому законом порядку свою підприємницьку діяльність, яка і є об'єктом даного договору.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не є підприємцем, ОСОБА_2 з ним мав би укласти з трудовий договір, який відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що, здійснюючи роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єкт господарювання зобов'язаний керуватись постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями». Відповідно до змісту даної постанови право реалізації даної продукції має лише суб'єкт господарювання та його працівники.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», продавцем є суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Відповідно до п.14.1.195 ст.14 ПК України, працівник - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

Тобто реалізовувати дану продукцію має право суб'єкт господарювання та працівники (виключно за трудовим договором) суб'єкта господарювання. Оскільки трудовий договір між ОСОБА_2 як суб'єктом господарювання та ОСОБА_4 як працівником відсутній, останній не мав права здійснювати реалізацію даної продукції.

Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення порушення законодавства про працю встановлені самим протоколом про адміністративне правопорушення №02-05-75/10 від 23.03.2018, копією акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №02-05-75/20 від 13.03.2018, в яких викладено обставини зазначеного правопорушення; копією інформації Могилів-Подільського об'єднаного управління ПФУ Вінницької області від 26.02.2018 про перелік застрахованих осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами у одного страхувальника більше року, станом на 01.02.2018, серед яких є і СТ «Райкоопунівермаг»; копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААБ №493666 щодо СТ «Райкоопунівермаг»; копією цивільно-правової угоди про надання послуги від 01.07.2017, укладеної між СТ «Райкоопунівермаг» та ОСОБА_4 щодо реалізації товарів в магазині с. Слобода-Шлишковецька, з терміном дії до 01.07.2018; копією ліцензії роздрібної торгівлі алкогольними напоями, виданої СТ «Райкоопунівермаг» 22.06.2017 зі строком дії з 01.07.2017 по 01.07.2018; копіями платіжних відомостей щодо винагороди за реалізацію продукції продавцями за січень та липень 2017 року, січень 2018 року, серед яких є і ОСОБА_4; копіями актів виконаних ОСОБА_4 робіт з продажу підакцизних товарів по цивільно-правовій угоді за липень 2017 року та січень 2018 року; копією розрахунку нарахування зарплати працівникам прилавка СТ «Райкоопунівермаг» за липень 2017 року, серед яких є і ОСОБА_4 та письмовим поясненням ОСОБА_4 від 13.09.2018, де вказано, що він працює по цивільно-правовому договору, укладеному між ним та СТ «Райкоопунівермаг» в особі голови товариства ОСОБА_2 з 09:00 до 17:00 з одним вихідним днем в суботу, згідно розпорядку роботи магазину, заробітну плату отримує двічі на місяць в розмірі мінімального окладу на руки.

Апеляційний суд вважає ,що подаючи апеляційну скаргу ,та обгрунтовуючи її, ОСОБА_2 не в повній мірі розмежував вимоги КУпАП України та цивільного законодавства.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 повного ,умисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП, та обґрунтовано притягнув його до адміністративної відповідальності з дотриманням закону.

Відповідно до ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, а укладення цивільно-правового договору про реалізацію вказаних алкогольних напоїв та тютюнових виробів не стосується правовідносин , що порушені в даному випадку.

Враховуючи необґрунтованість апеляційної скарги ОСОБА_2 в цілому, апеляційний суд вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.293, 294 КУ п АП

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 41 ч. 3 КУпАП - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: