Справа № 504/1830/18
Провадження № 3/504/733/18
П О С Т А Н О В А

15.06.2018смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, уродженець ОСОБА_2 ,

ІПН НОМЕР_1 ,

військовий комісар Доброславського військового комісаріату, полковник,

є особою, яка має допуск до державної таємниці за формою 2,

має допуск до інформації, яка має ступінь секретності «Цілком таємно»,

фактично проживає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією від 22 травня 2018 року № 383, який складений оперуповноваженим Управління захисту економіки в Одеській області ДЕЗ НП України Кодан Р.О., ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме, будучи військовим комісаром Доброславського районного військового комісаріату Лиманського району Одеської області, несвоєчасно, без поважних на то причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а саме 06.04.2018 року, тоді як гранічний термін подання цієї декларації був визначений до 31.03.2018 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що не мав умислу на неподання декларації, а не подав її вчасно через несвоєчасну заміну поштової скриньки на електронному ресурсі НАЗК, і пояснив, що технічна підтримка НАЗК змінила його поштову скриньку лише 05.04.2018 року, і він на наступний день подав декларацію до реєстру.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, і притягнути його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку прокурора, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , суддя дійшов до наступного висновку:

ОСОБА_1 наказом № 631 від 16.11.2016 року Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України призначений на посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , ВОС НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є військовою посадовою особою Збройних Сил України на яку поширюються правила Закону України «Про запобіганню корупції».

ОСОБА_1 був зобов`язаний подати електрону декларацію у строк до 01.04.2018 року.

Проте, як вказано органом поліції, ОСОБА_1 не використав час з 01.01.2018 року до 31.03.2018 року для подання електронної декларації, чим допустив порушення ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Часом виявлення правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 , є 28.04.2018 року (рапорт працівника СБУ в Одеській області).

Датою вчинення адміністративного правопорушення є 06.04.2018 року.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, полягає в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 усвідомлює та не заперечував у судовому засіданні, що він є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, а також підтвердив факт несвоєчасності подачі декларації, зазначивши, що декларацію за 2017 рік він мав подати в строк до 31.03.2018 року, а фактично подав її 06.04.2018 року.
При цьому ОСОБА_1 наполягав на тому, що несвоєчасність подачі декларації була обумовлена технічними причинами, зокрема, що не міг довгий час а саме з 24.03.2018 року змінити електронну пошту на нову для отримання нового щорічного ЕЦП, а технічна підтримка НАЗК змінила його електронну пошту лише 05.04.2018 року.
Вказане за твердженням ОСОБА_1 унеможливило своєчасне подання декларації.
Такі твердження ОСОБА_1 не спростовані органом поліції та прокурором, і матеріали справи не містять доказів та відомостей, згідно з якими ОСОБА_1 об`єктивно мав можливість подати декларацію своєчасно, і не подав її з суб`єктивних причин.
Матеріали справи не містять витягу з реєстру щодо послідовності дій ОСОБА_1 .
Суд самостійно докази не збирає, і не має функції переслідування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, на думку судді, слід взяти до уваги той факт, що несвоєчасність подання ОСОБА_1 щорічної електронної декларації не визначена тривалим періодом часу, судом встановлено, що подання декларації було здійснено ОСОБА_1 на шостий день після закінчення відведеного законом строку.
Крім того, суддя приймає до уваги, що доказів того, що ОСОБА_1 мав технічну можливість (наявну поштову скриньку, яка змінена на ресурсі НАЗК) подати декларацію, у справі не зібрано.
За таких обставин суддя приходить до висновку про відсутність підстав стверджувати, що несвоєчасне подання ОСОБА_1 щорічної електронної декларації відбулось без поважних причин.
Крім того, правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, відноситься до правопорушень, пов`язаних з корупцією, а відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає саме через неможливість держави (в разі порушення вимог законодавства) здійснювати фінансовий контроль осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
За таких обставин, на переконання судді, держава, вимагаючи суворого дотримання антикорупційного законодавства, має створити такі умови, які забезпечували б безперешкодне виконання суб`єктами декларування покладених на них законодавством обов`язків, що не було зроблено.
Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який, передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суддя приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації не доведена, що виключає його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Також суддя вбачає відсутність в інкримінованому ОСОБА_1 діянні суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Суб`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а вчинення такого діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Згідно з положеннями ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 категорично заперечує наявність в нього умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, і у своїх запереченнях посилається на відсутність технічної можливості подати вчасно декларацію.
Докази, які б спростували твердження ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.
За таких обставин суддя приходить до висновку про те, що в інкримінованому ОСОБА_1 діянні відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Відсутність суб`єктивної сторони правопорушення свідчить про відсутність складу правопорушення, що є підставою для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 , згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 24, 27, 33-35, 37, 38, 172-6 ч.1, 221, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172 -6 ч.1 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів від дня її винесення.

Суддя В.К. Барвенко