Провадження № 33/792/258/18
Справа № 686/4359/18 Головуючий в 1-й інстанції Навроцький В. А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, з участю секретаря судового засідання Пелюх О.С., захисника особи, що притягується до відповідальності - адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», кв. 48, приватного підприємця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 18 лютого 2018 року в 00 год. 25 хв. на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем «BMW 730 D», номерний знак sk SO 866 AR, в стані алкогольного спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, суд не дослідив всіх доказів в провадженні, прийшов до хибного висновку з приводу вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що суд не мав достатніх підстав визнавати його винним на підставі даних протоколу про адміністративне правопорушення, роздруківки алкотестера 6810 приладу «Драгер», акту огляду на стан алкогольного спяніння, письмових пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, диску із відеозаписом. Вказував, що через перебування на лікуванні в Хмельницькій міській лікарні із діагнозом хронічний вірус гепатиту «С», він не мав змоги повідомити суд про неможливість своєї явки в судове засідання та особистої участі в ньому.

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року ОСОБА_3 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2018 року.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не зявився, про місце, день та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, відтак апеляційний суд вважає можливим розглянути справу в його відсутність, на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, що суд дійшов безпідставних висновків, що ОСОБА_3 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, в суду не було підстав для розгляду справи без його участі за відсутності даних про його належне повідомлення про судовий розгляд, не приймаються апеляційним судом до уваги, позаяк такі його твердження суперечать сукупності досліджених судом доказів.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який18 лютого 2018 року о 01 год. 30 хв. був складений інспектором роти № 3 батальйону УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6, того ж дня о 00 год. 25 хв. в м. Хмельницькому по вул. Зарічанській, 8, ОСОБА_3 керував транспортним засобом «BMW 730 D», номерний знак SO 866 AR в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager в присутності двох свідків, чим ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Обгрунтованих підстав вважати, що протокол був складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП в апеляційному суді не навів, не встановлено таких і апеляційним судом. Складений протокол відповідає ст. 256 КУпАП, а зазначена в ньому суть правопорушення є конкретною та зрозумілою для здійснення захисту, викладена суть правопорушення підтверджена доданими до протоколу доказами дослідженими судом, яким суд першої інстанції дав відповідну оцінку. Порушень визначеного КУпАП порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення, які б давали сумніви в його достовірності та допустимості, апеляційний суд не вбачає.

Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Вина ОСОБА_3 підтверджується даними акту огляду та роздруківкою спеціального технічного засобу «Драгер» від 18 лютого 2018 року, згідно яких зафіксовано 1,10 ‰ у видихуваному апелянтом повітрі (а.с. 2, 2а), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_5 (а.с. 3) на підтвердження факту проходження ОСОБА_3 огляду на стан спяніння та його результату; даними відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення, в яких зафіксовані обставини вчинення останнім правопорушення (а.с. 1, 4). ОСОБА_3 у протоколі про адміністративне правопорушення вказував, що вживав вдень спиртні напої, зауважень з приводу змісту складеного протоколу та акту не виказував, засвідчивши згоду з результатом огляду своїм підписом у акті огляду (а.с. 2).

Як видно з даних запису з камер поліцейських, поліцейськими неодноразово зверталась увага, в тому числі свідків, про наявність підстав вважати, що у водія ОСОБА_3 наявні ознаки перебування в стані спяніння. Стан спяніння в подальшому було зафіксовано в результаті проведення огляду поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу (1,10 ‰ алкоголю в видихуваному повітрі), що спростовує доводи апеляційної скарги апелянта про перебування його у тверезому стані.

Відповідно до п.п. 2 ч. 1 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

В акті огляду відносно ОСОБА_3 поліцейський зазначив наявність ознак алкогольного сп`яніння, передбачені п. 3 ч. 1 вищевказаної Інструкції, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук (а.с. 2)

За наведених обставин поліцейський мав підстави вважати, що ОСОБА_3 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння та запропонувати ОСОБА_3 пройти огляд у встановленому законом порядку, апеляційний суд враховує також, що згідно запису, долученого поліцейськими, ОСОБА_3 погодився пройти такий огляд на місці зупинки, сам розпаковував трубку, продував трубку в присутності двох свідків. Крім того працівниками поліції було розяснено можливість проведення такого огляду в медичному закладі, на що ОСОБА_3 відмовився, лише зясовував у поліцейських про розмір штрафу, який йому може бути призначений в разі визнання його винним.

Апеляційний суд не приймає до уваги довідку, долучену апелянтом до скарги, видану Хмельницьким обласним наркологічним диспансером від 18 лютого 2018 року про те, що ОСОБА_3 тверезий, як підстави для скасування постанови суду першої інстанції з наступних підстав. Як видно з даних відеозапису, акту огляду та протоколу, апелянт погодився з результатом огляду, проведеного на місці зупинки поліцейськими, не наполягав на проведенні огляду в медичному закладі. Подальший огляд його в медичному закладі, який проводився з порушенням вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, здійснювався у відсутність поліцейських та пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його огляду, тому відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, є недійсним. За таких обставин вищевказана довідка медичного закладу не може слугувати підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження в справі, про що вказує апелянт.

Судом першої інстанції ретельно перевірялось дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан спяніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції порушені вимоги цих нормативних актів, а судом не перевірено всі обставини правопорушення, є необґрунтованими.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) ОСОБА_3 був повідомлений про проведення розгляду справи судом 6 березня 2018 року, коли судом і було ухвалене оскаржуване рішення. В дане судове засідання апелянт не зявився, заяв про відкладення судового розгляду суду не подавав, відтак у суду першої інстанції були всі підстави для розгляду справи у його відсутність на підставі наявних в справі доказів. Подання заяви до канцелярії суду 26 березня 2018 року (тобто після ухвалення оскарженого рішення) про відкладення розгляду справи не дає підстав вважати, що апелянт бажав брати учать в судовому розгляді та не дає підстав для інакших висновків. Тому доводи апелянта, що суд, розглянув справу у його відсутність, порушив вимоги ст. 268 КУпАП, та його право на участь в судовому засіданні, право на захист, не можуть бути враховані апеляційним судом.

Апеляційний суд зауважує, що апелянт був повідомлений про судовий розгляд, який відбувся 6 березня 2018 року, про що свідчить його підпис у протоколі, вказані обставини апелянт не заперечує в апеляційній скарзі, тому його доводи про неналежне повідомлення його судом про судовий розгляд, як підстави скасування постанови, не можуть бути прийнятими до уваги судом.

При розгляді справи щодо ОСОБА_3 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Обєктивної необхідності встановлення осіб, що перебували в авто разом з апелянтом, їх виклику та допиту, про що вказує захисник в апеляційному суді, в суду першої інстанції не було. Клопотань про виклик та допит таких свідків не заявлялось ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду. З врахуванням вищенаведеного, підстав вважати, що розгляд справи був неповним, захисником не доведено. Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, яким суд дав вірну оцінку, давали підстави суду прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дав вірну оцінку зібраним та дослідженим судом першої інстанції доказам, з якою погоджується апеляційний суд. Тому доводи апеляційної скарги апелянта про те, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях, не відповідають фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді. Суд першої інстанції обґрунтовано обрав стягнення в вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що, на думку суду, є достатнім для виховання особи, що вчинила правопорушення та попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2018 року стосовно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1