Номер провадження: 33/785/627/18
Номер справи місцевого суду: 521/1307/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, який народився 22 вересня 1977 року, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 13 січня 2018 року, о 03 годині 12 хв., водій ОСОБА_2, керував автомобілем «ОСОБА_4 А4» реєстраційний номер респ.Болгарія СВ 4512 КС (BG), біля будинку №1 по вул. Інглезі в м.Одесі, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода) та від проходження медичного огляду на стан спяніння, у присутності двох свідків, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови суду він отримав лише 05 березня 2018 року, а подану 15 березня 2018 року апеляційну скаргу йому було повернуто у звязку із пропуском строку на апеляційне оскарження. З метою реалізації права на апеляційне оскарження у ОСОБА_2 виникла необхідність повторно звернутися з апеляційною скаргою до апеляційного суду, а також подати клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції грубо порушив вимоги ст.268 КУпАП, а саме розглянув справу за його відсутності чим грубо порушив його процесуальні права. Крім того, судом першої інстанції не зясовано фактичні обставини справи, не надано належної оцінки доказам, оскільки в матеріалах справи відсутня довідка про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія, відсутній ОСОБА_4 огляду на стан спяніння, в поясненнях свідків не зазначено, які саме ознаки спяніння були наявні у ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на медичний огляд.

У відповідності до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута судом 28 грудня 2018 року.

Повний текст постанови ОСОБА_2 отримав 06 березня 2018 року, що підтверджується його власноручною розпискою і вже 13 березня 2018 року він подав апеляційну скаргу.

Постановою судді апеляційного суду Одеської області Грідіної Г.В. від 15 березня 2018 року апеляційна скаргу ОСОБА_2 була повернута особі, що її подала в звязку з тим, що ОСОБА_2 не заявляв клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Після цього, ОСОБА_2 повторно подав апеляційну скаргу вже разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи те, що повний текст постанови ОСОБА_2 отримав 06 березня 2018 року, а первинну апеляційну скаргу він подав 13 березня 2018 року в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобовязаний за вимогою працівника правоохоронного органу пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, зясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №006967, згідно з яким водій ОСОБА_2, 13 січня о 03 год 12 хв., в м.Одесі по вул.Інглезі, 1, керував автомобілем НОМЕР_1 (BG), з явними ознаками алкогольного спяніння (почервоніння очей та шкіри обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова). Від медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим допустив порушення вимог п.п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_2, при цьому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» останній заначив, що не погоджується з протоколом.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких вказані особи були очевидцями того, як водій ОСОБА_2, 13 січня 2018 року, який перебував з явними ознаками алкогольного спяніння, на вимогу працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою алкотестеру «Drager», а також в спеціалізованому медичному закладі.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання показань вказаних свідків неналежними доказами.

Крім того з метою, перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні був досліджений відеозапис з нагрудного реєстратора інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні розглядаємого правопорушення. На вказаному відеозапису чітко зафіксований момент неодноразових відмов водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, як за допомогою газоаналізатора «Drager», так і в закладі охорони здоровя. При цьому інспектор патрульної поліції розяснив ОСОБА_2 наслідки відмови від проходження огляду на стан спяніння на вимогу працівника поліції.

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 13 січня 2018 року та інкримінуються водію ОСОБА_2

При цьому, захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду та в апеляційній скарзі не навів будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_6 діяли неправомірно.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_2 в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в звязку з чим відсутні підстави або для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7