Справа № 323/3470/17
Провадження № 3/323/12/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2018 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Смокович М.В., при секретарі судового засідання Безштанківській О.Д., за участю прокурора Мартиша М.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_1 - адвоката Кравцова В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративні правопорушення, пов'язану з корупцією, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, одруженого, працює начальником Державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшли протоколи № 221 та № 222 про вчинення адміністративних правопорушень, складених 05 грудня 2017 року старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції Партика І.О. відносно громадянина ОСОБА_1 за ознаками правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, та додані до протоколу матеріали.

Так, протоколами про адміністративні правопорушення № 221 та № 222 від 05 грудня 2017 року виявлено, що відповідно до п. 1 примітки до ст. 172-7 КУпАП суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-УІІ від 14.10.2014 суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Статтею 41 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у п. 1, пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Відповідно до службової картки ОСОБА_1, 13.07.2012 наказом Державної пенітенціарної служби України (далі - ДПтСУ) № 67 о/с він призначений на посаду начальника Оріхівської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 88).

Наказом ДПтСУ від 07.06.2013 № 38/ос-13 ОСОБА_1 призначений на посаду начальника установи - начальника арештного дому Оріхівської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 88).

31.01.2017 наказом Міністерства юстиції України від 30.01.2017 № 442/к останній призначений на посаду начальника ДУ «Оріхівська виправна колонія (№ 88)».

Наказом ДПтСУ від 31.05.2013 № 34/ос-13 ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання - полковник внутрішньої служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особа, зазначена у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язана: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Відповідно до абзацу 10, 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до інформації з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, наданої Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 08.11.2003 Виконавчим комітетом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області складено актовий запис про шлюб ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5

Згідно службової картки ОСОБА_5, наказом УДПтСУ в Запорізькій області від 09.11.2012 № 107 о/с, остання призначена на посаду старшого інспектора (з організації речового та побутового забезпечення) відділу інтендантського та господарського забезпечення Оріхівської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 88). Службу у вказаній установі ОСОБА_5 розпочала з 05.08.2003.

Наказом ДПтСУ від 03.02.2012 № 10 о/с, ОСОБА_5 було присвоєно спеціальне звання майор внутрішньої служби.

Відповідно до листа Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 16.11.2017 № 821/01-09-01, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживають разом за однією адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_1 та відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» є членом його сім'ї.

19.09.2016, ОСОБА_1 знаходячись у приміщенні Оріхівської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 88), розташованому за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, село Мала Токмачка, вул. Привокзальна, 7, діючи у майнових, інтересах своєї дружини ОСОБА_5, видав наказ № 228/ОС-16, яким преміював її у розмірі 300 %. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_5 отримала додаткові грошові кошти до заробітної плати.

При цьому, ОСОБА_1, достовірно знаючи про наявність в його діях реального конфлікту інтересів, а саме суперечність між його майновим інтересом та службовими повноваженнями, що впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішень, не повідомив безпосереднього керівника про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні зазначеного наказу та видав наказ про преміювання своєї дружини, діючи у її майнових інтересах, тобто прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином начальник Державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88) ОСОБА_1, порушив вимоги ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративні правопорушення передбачені ч. 1, 2 ст.172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1, його адвокат, заперечували проти протоколів, пославшись на відсутність в межах вказаних правовідносин реального конфлікту інтересів та просили суд про закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях події та складу адміністративних правопорушень, передбаченних ч.1 ст.172-7, ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор вважав вину ОСОБА_1 у вчинених адміністративних правопорушеннях, передбачених ч. 1 та 2 ст. 172-7 КУпАП доведеною та просив до нього застосувати стягнення у вигляді 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши протоколи та додані до них матеріали, суд приходить до наступного.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов'язане з корупцією, це - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Під реальним конфліктом інтересів, згідно з п. 11 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» та приміткою до ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

На підставі п. 12 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

За змістом наведених норм обов'язковою умовою складу адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-7 та ч. 2 ст.172-7 КУпАП, є наявність реального конфлікту інтересів, як суперечності між приватним інтересом особи та його службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність прийняття цією особою рішень, вчинення чи не вчинення дій на відповідній посаді, в тому числі у стосунках з фізичними чи юридичними особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи начальником Державної установи «Оріхівська виправна колонія (№88)», 19.09.2016 року діючи у майнових, інтересах своєї дружини ОСОБА_5, видав наказ № 228/ОС-16, яким преміював її у розмірі 300 %. На підставі зазначеного наказу ОСОБА_5 отримала додаткові грошові кошти до заробітної плати.

Диспозицією ч.1 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Так, при викладенні в протоколі суті адміністративного правопорушення органом Управління захисту економіки в Запорізькій області не визначено в чому полягає така суперечність стосовно до наведеної ситуації (видачі наказу).

Суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-7 КУпАП, характеризується тим, що воно учиняється умисно; особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у числі інших, визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності, чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Матеріали справи не містять будь-яких даних, які б з достовірністю свідчили про об'єктивні та суб'єктивні ознаки реального конфлікту інтересів, наявність суперечностей між особистими інтересами правопорушника та його службовими повноваженнями, як начальника ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88) та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому це виразилось в розумінні ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», де зазначено, що корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною в частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція це використання особою, зазначеною в частині першій ст. 3 цього Закону наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Матеріали справи не містять доказів, що неповідомлення правопорушником у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів вчинене умисно, коли він усвідомлював протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачав її шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків. Отже, відсутня суб'єктивна сторона даного правопорушення, яка є обов'язковою складовою будь-якого правопорушення.

Відповідно до п. 4 Положення про преміювання осіб рядового і начальницького складу, державних службовців, вільнонайманих фахівців, службовців та робітників Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№88) (далі по тексту - Положення) розмір премії кожному працівнику встановлюється (визначається) щомісячно за рішенням Балансової комісії установи.

Згідно п. 9 Положення розмір премії затверджується наказом начальника установи.

Відповідно до п. В) Положення про постійну діючу балансову комісію Оріхівської виправної колонії №88 на балансову комісію покладаються повноваження щодо розгляду та затвердження розмірів преміювання співробітників установи.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Питання преміювання співробітників ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)» вирішується рішенням постійно діючою балансової комісією установи на її засіданнях, яке в подальшому затверджується наказом начальника установи.

Таким чином, начальник установи саме затверджує рішення балансової комісії про преміювання співробітників колонії, а не приймає рішення з даного приводу.

А тому, інкриміновані ОСОБА_1 дії в частині преміювання своєї дружини, ОСОБА_5, не створюють правових наслідків, які є сутністю правопорушення, пов'язаного з корупцією, у зв'язку з чим в його діях виключається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.

Як встановлено, питання щодо преміювання співробітників ДУ «Оріхівська виправна колонія (№88)» є виключно компетенцією постійно діючої балансової комісії установи (відповідно до Положення про преміювання осіб рядового і начальницького складу, державних службовців, вільнонайманих фахівців, службовців та робітників Оріхівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№88) та Положення про постійну діючу балансову комісію Оріхівської виправної колонії №88).

А тому, інкриміновані ОСОБА_1 дії передбаченні ч.2 ст.172-7 КУпАП - відсутні.

Як вбачається зі ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 1. ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 1-2,7-8,10,36, ч.1-2ст.172-7, 221, 246-247, 256.268,271,276,279-280, 83, 284,285, 287- 289 КпАП України, - суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.В.Смокович