Справа № 461/2587/18 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/607/18 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

захисника ОСОБА_1

представника митниці ОСОБА_2Ю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України,

встановив:

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_4 за ч.1 ст.483 МК України закрито, у звязку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови судді, для здійснення митного контролю транспортного засобу реєстраційний номер НОМЕР_1/ВС6284ХТ водієм ТзОВ «Українсько-польське підприємство «РАВТРАНС» (80316, Львівська обл., Жовківський р-н, м.Рава-Руська, вул. Коновальця, 2 )ОСОБА_4 було подано товаросупровідні документи, які містили неправдиві відомості щодо кількості вантажних місць. Тобто, при переміщенні вантажу загальною вагою брутто 16746,5 кг., ОСОБА_4 було подано до митного контролю лише товаросупровідні документи на товар загальною вагою брутто 10290,0 кг., при цьому, ним не були вжиті заходи щодо перевірки правдивості зазначених відомостей у товаросупровідних документах і не були внесені жодні відмітки у міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №17829927 від 15.03.2017 про неможливість проведення такої перевірки.

Водієм ОСОБА_4, для переміщення через митний кордон України товару, було подано до митного контролю товаросупровідні документи, що містять неправдиві дані щодо його кількості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві дані щодо його кількості.

У ході судового розгляду не здобуто жодних доказів, які б прямо вказували на надання ОСОБА_4 митному органу документів, які містять неправдиві відомості, суддя прийшов до висновку про відсутність у діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, тому провадження у цій частині справи закрив.

Вищевказану постанову 15 травня 2018 року оскаржив представник Львівської митниці ДФС ОСОБА_3

У апеляційній скарзі просить прийняти таку до розгляду; справу розглянути в присутності представника Львівської митниці ДФС; скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року та винести нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення - штраф у розмірі 18 615 451,47 гривень; конфіскувати в дохід держави вартість товарів, ввезених ОСОБА_4 із приховуванням від митного контролю.

Апелянт вважає, висновок суду помилковим та необґрунтованим, а оскаржувану постанову незаконною.

На підтримку своїх апеляційних вимог, ОСОБА_3 зазначає, що Галицький районний суд м. Львова не обєктивно прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_4, ознак правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України та не застосував до нього стягнення, передбачене вказаною статтею Митного кодексу України.

У оскаржуваній постанові суду першої інстанції перевагу надано доказам, поданим стороною правопорушника, однобоко та вибірково застосовано норми Митного кодексу України. Зокрема, здійснено посилання на норму ч.1 ст.458 МК України про те, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів.

При цьому, не враховано положення ст.11 КУпАП, а саме, як правопорушення вчинене з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Одночасно суд у мотивувальній частині винесеної метанові посилається на п,6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03 червня 2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» хоча, на думку апелянта, приписи вказаної постанови не охоплюють правовідносин, які регулює Митний кодекс України.

Разом з тим, диспозиція ч.1 ст.483 МК України містить завершений склад адміністративного правопорушення - порушення митних правил, зокрема - «преміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто:... - з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів ... документів..., що містять неправдиві відомості щодо..., відправника та/або одержувача...», яке, відповідно до норм ст. 458 МК України, може бути вчинено як умисно так і з необережності.

Одночасно, судом першої інстанції не взято до уваги наявні у справі копії документів, поданих ОСОБА_4, до митного контролю, зокрема не досліджено те, чи вчинено ним відповідні записи до міжнародної товарно-транспортної накладної (СМR) №17829927 від 15.03.2017 року, що потягнуло за собою залишення без розгляду його дій, або бездіяльності через норми диспозиції ч. 2 ст. 460 МК України що «перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу ), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СМR).

Також, судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, здобутим митницею, які відповідно до норм ст.491 МК України, а саме «офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій», зокрема листу ДФС України від 18.10.2017 №28078/7/99-99-20-02-01-17 (вх. ЛМ № 2436/ 8/ 13-70-20) яким надано відповідь митних органів Німеччини та копії документів, які стосуються переміщення товару транспортним засобом з р.н. НОМЕР_1/ ВС6284ХТ.

Апелянт підкреслює, що висновок суду не відповідає обставинам справи та є необґрунтованим.

Правопорушення, а саме переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, свідчить про значну суспільну небезпеку та прямий умисел особи на вчинення такого правопорушення.

Таке порушення митних правил має особливий характер суспільної небезпеки, оскільки посягає на встановлені державою суспільні відносини, повязані із переміщенням через митний кордон України товарів, з приховуванням від митного контролю, і за вчинення цього правопорушення передбачені найбільш суворі стягнення, а саме накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

А винесена постанова, не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки - сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

12 червня 2018 року захисник адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 подав заперечення на апеляційну скаргу. Просить таку залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України.

Зазначає, що водій ОСОБА_4 подав у встановленому законом порядку для митного контролю товаросупровідні документи на переміщуваний товар; його автомобіль було опломбовано Німецькими митними органами після завантаження для перевезення товару; порушення пломб не було виявлено при проходженні митного контролю, як при вїзді на територію України так і на митному пості «Городок» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС; при проведенні зважування автомобіля на митному пості «Краківець» та митному пості «Городок» не було встановлено розходжень у вазі товару. Такі доводи представником митного органу в суді першої інстанції спростовані не були.

Крім того, доводи апеляції щодо переміщення ОСОБА_4 іншого товару вагою 16 746,5 кг. з приховуванням від митного контролю з покликанням на відомості Німецьких, Литовських, Чеських та Польських митних органів та надані ними документи, спростовуються даними технічних засобів системи «АСМО Інспектор» щодо ваги товару при пропуску товару на митну територію України.

Наголошує, що суд першої інстанції зясував усі обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП.

Звертає увагу, що 13 березня 2018 року суддею Галицького районного суду м. Львова уже було прийнято постанову в аналогічній справі № 461/6770/18, якою закрито провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_4 за ч.1. ст.483 МК.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 16 квітня 2018 року апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС було залишено без задоволення, а вказану постанову без змін.

Проте, представники Львівської митниця ДФС повторно склали протокол від 19 березня 2017 року про порушення ОСОБА_4 митних правил за ч.1 ст.483 МК України на підставі транзитної митної декларації (MRN) №17D603M6 постійно змінюючи назву товару та його кількість, мотивуючи новими даними митних органів Німеччини, Латвійської республіки, Чеської республіки та Польщі, заперечуючи тим самим інші складені ними протоколи (протоколи про порушення митних правил №№ 5924/20900/17, 1780/20900/18) і не звертаючи увагу про безспірне встановлення ваги товару в кількості 10 290, 00 кг. на основі даних системи «АСМО Інспектор», що були надані на запит суду митним органом в судовому засіданні і долучені до матеріалів справи та міжнародної товаро-транспортної накладної(СМR) №17829927 від 15.03.2017 року, рахунку фактури (Invoice) № від 06.03.2017 року, митної декларації ІМ40ЕЕ №UA209000/2017/909740 від 16.03.2017 року про перевезення ОСОБА_4лише «хлориду натрію» і вартістю 2450 Євро та вагою брутто 10290,00.

Крім того,захисник підкреслює, що повторне складення протоколу про порушення митних правил щодо ОСОБА_4 з набранням законної сили рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 береня 2018 року в справі № 461/670/18, є спробою повторного притягнення ОСОБА_4І, до адміністративної відповідальності, що суперечить ст.61 Конституції України та є порушенням статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Стасбург, 22.ХІ.1984).

Заслухавши пояснення представника митниці ДФС на підтримку поданої апеляційної скарги, представника правопорушника, який заперечив апеляцію, перевіривши матеріали судової справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до переконання, що така не підлягає до задоволення, зважаючи на таке.

Згідно із ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

На переконання апеляційного суду, висновок судді першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що документи, подані ОСОБА_4 до митного оформлення містять неправдиві дані, відомості щодо кількості вантажних місць, маркування та номерів товарів, а тому в його діях відсутні будь-які ознаки вчинення умисного переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві дані щодо його кількості.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно зазначено суддею першої інстанції, ОСОБА_4, при переміщені товару через митних кордон, подав до митного оформлення усі наявні в нього товаросупровідні документи, згідно яких переміщувався товар «хлорид натрію», вагою брутто 10290,0 кг та після завершення митних формальностей на митному посту «Краковець» здійснено пропуск транспортного засобу з вантажем та скеровано для завершення митного оформлення на митний пост «Городок» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС. На митному посту «Городок» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС у встановленому порядку вказаний товар було розмитнено. Тобто, за результатами перевірки документів та відомостей, які в них викладені, огляду автомобіля та митних пломб, контрольного зважування транспортного засобу, жодних розходжень виявлено не було, ні на митному посту «Краківець», ні на митному посту «Городок» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС.

Відтак доводи апелянта про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України є безпідставними і не підтверджуються матеріалами справи.

Щодо апеляційних тверджень про те, що суддею першої інстанції не надано належної оцінки доказам, здобутим митницею, зокрема листу ДФС України від 18.10.2017 №28078/7/99-99-20-02-01-17 (вх. ЛМ №2436/8/13-70-20) яким надано відповідь митних органів Німеччини та копії документів, які стосуються переміщення товару транспортним засобом з р.н. НОМЕР_1/ ВС6284ХТ, то такі суд вважає неспроможними і до уваги не бере. Жодного правового значення для кваліфікації дій ОСОБА_4 вони не мають.

Як вірно вказує захисник у поданих запереченнях, автомобіль ОСОБА_4було опломбовано Німецькими митними органами, порушення пломб не було виявлено при проходженні митного контролю, як при вїзді на територію України так і на митному пості «Городок» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС, при проведенні зважування автомобіля на митному пості «Краківець» та митному пості «Городок» не було встановлено розходжень у вазі товару.

Отже, суддя першої інстанції вірно прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є обґрунтованим й відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги представника митниці ДФС є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, варто зазначити, що ст. 247 КУпАП передбачено обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Так, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Із матеріалів судової справи вбачається, що 19 березня 2017 року у пункт пропуску «Краківець-Корчова» митного поста «Краківець» Львівської митниці ДФС вїхав транспортний засіб реєстраційний номер НОМЕР_1/ВС6284ХТ, водій якого ОСОБА_4 подав митному органу товаросупровідні документи на переміщуваний товар (а.с.1).

Таке підтверджується і рапортом капітана податкової поліції ОСОБА_6 (а.с.26-27), де зокрема, зазначено: «відповідно до інформації з бази даних АСМО «Інспектор» 19.03.2017 року, транспортний засіб з реєстраційним номером ВС9108СР/ВС6284ХТ переміщувався через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС з товаром - «Хлорид натрію» під керуванням громадянина України ОСОБА_4, працює ТЗОВ «УКРАЇНСЬКО-ПОЛЬСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "РАВТРАНС", адреса: 80316, ЛЬВІВСЬКА ОБЛАСТЬ, ЖОВКІВСЬКИЙ РАЙОН Р-Н. м. РАВА-РУСЬКА, ВУЛ. КОНОВАЛЬЦЯ, БУД. 27.

Таким чином, судом встановлено, що подія мала місце 19 березня 2017 року.

Протокол про порушення митних правил №1780/20900/18, як зазначено у його змісті, складено 15 березня 2018 року (а.с.6).

Відтак на думку апеляційного суду, митний орган не вправі був розпочинати провадження у цій справі про порушення митних правил, оскільки строки накладення адміністративного стягнення, відповідно до положень ч.2 ст. 38 КУпАП не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_7