Справа № 755/2137/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" травня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Козачук О.М., розглянувши матеріали, які надішли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 05 лютого 2018 року, приблизно о 00 годині 20 хвилин, керував автомобілем «TOYOTA», державний номер НОМЕР_1 по проспекту Гагаріна в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився на місці у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер».

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з'явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 05.02.2018 року, приблизно о 00 год. 20 хв., керував автомобілем «TOYOTA», державний номер НОМЕР_1 по проспекту Гагаріна в м. Києві, його зупинили працівники поліції, та запропонували провести огляд на стан сп'яніння, він погодився, після чого за допомогою алкотестера «Драгер» було проведено огляд та складено прокол про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що не згоден з протоколом, оскільки підписав його тільки тому, що так сказав працівник поліції, акт огляду на стан сп'яніння також підписував, проте не читав його тексту, свідків на цей момент не було. Захисник ОСОБА_2 заперечував щодо складеного протоколу відносно його довірителя виходячи з того, що в акті огляду на стан сп'яніння не зазначено точного часу проведення огляду на стан сп'яніння, крім того, працівниками поліції не було роз'яснено ОСОБА_1 його права під час проведення огляду, в результаті чого останній просто підписав протокол і акт, як йому було запропоновано, крім того зазначив, що прилад «Драгер» відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, а тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом.

У судовому засіданні, що відбулося 04.05.2018 року о 10 год. 20хв., рядовий Управління поліції в м. Києві Муха О.А. підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, що складено відносно гр. ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП від 05.02.2018 року та пояснив, що дійсно 05.02.2018 року близько 00 год. 05 хв. ним був зупинений гр. ОСОБА_4, який рухався на автомобілі «Тойота», вийшовши з машини, він почув від водія різкий запах алкоголю, після чого, роз'яснивши водію його права та право надавати пояснення, останньому було запропоновано пройти тест на сп'яніння або на місці, або поїхати до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія», ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп'яніння на місці, після чого, у присутності свідків, за допомогою алкотестера «Драгер» було проведено огляд, результат тесту 0.25%. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 добровільно в присутності двох свідків підписав протокол про адміністративне правопорушення та акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також пояснив, що водій ОСОБА_1 зазначив, що пояснення надасть в суді, крім того зазначив, що дійсно в тестуванні на алкоголь зазначена дата проведення тесту 01.12.2004 року, проте не розуміє чому так сталося, оскільки газоаналізатор AIcotest 6820 періодично проходить державну повірку і на момент затримання ОСОБА_1 був справнім.

Вина ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України повністю доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 420527 від 05.02.2018 року, тестом на алкоголь, актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан сп'яніння з кількісним показником 0,25%, крім того, у судовому засіданні було оглянуто запис на компакт диску, відповідно до якого ОСОБА_1 визнав, що вживав спиртні напої.

Відповідно до п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'янінняабо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2915 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Вбачається, що регламентовано лише максимальний відрізок часу від моменту виявлення необхідності огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я до моменту доставки особи до такого закладу: дві години. Час, впродовж якого має бути проведений огляд спеціалістом не регламентовано. Крім того, суд приймає до уваги те, що працівниками поліції водію ОСОБА_1 було запропоновано проїхати то КМНКЛ «Соціотерапія», проте останній не погодився їхати до лікарні, а пройшов тест на стан алкогольного сп'яніння за місцем його зупинки.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Посилання ОСОБА_1 та його представника про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, спростовуються матеріалами справи та показами працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, доводи захисника ОСОБА_2 стосовно закриття провадження у адміністративній справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, суд не бере до уваги, та оцінює критично, як намагання особи, що скоїла адміністративне правопорушення уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_1 та його представником протягом часу розгляду справи не надано жодного доказу стосовно своєї непричетності до адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Враховуючи ступінь вини та особу ОСОБА_1, вважаю, що його провина в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, а також вважаю достатнім з метою подальшого запобігання вчинення ним нових порушень та його належного виховання застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: