Справа № 755/6152/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2018 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Ластовки Н.Д.,

за участю секретарів Леонтович Т.І., Юдицького К.О.,

з участю:

особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

адвоката Ковальського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2018 о 02 год. 15 хв. ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) керував ТЗ «ЗАЗ TF69YO», д.н.з. НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Кіото, 27, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення координації рухів, мови, зіниці очей не реагували на світло, та відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні 15.05.2018 р. ОСОБА_1 пояснив, що до зупинки його працівниками поліції він перебував з друзями в клубі на святкування дня народження дитини його роботодавця, і в цьому закладі ним були викурені два кальяни. При зупинці його працівниками поліції останні почали в нього питати про наявність зброї, він повідомив працівників про наявність такої та пояснив, що зброя зареєстрована, однак працівниками поліції така була в нього вилучена та вказано на порушення ним правил зберігання зброї, після чого працівники поліції почали обшукувати його транспортний засіб та змусили його показати вміст карманів. Працівниками поліції було залучено два свідки, які, на його думку, перебували в стані алкогольного сп'яніння, і до цього знаходились в мікроавтобусі, припаркованому на узбіччі, а потім зупинили водія, що керував транспортним засобом на литовських номерах, для залучення його як свідка. Коли працівники поліції повідомили його про обов'язковість проходження ним медогляду на стан сп'яніння, він відмовився від проходження такого, оскільки вважав дії працівників поліції неправомірними, він не перебував у стані наркотичного сп'яніння, так як досить довгий час займався професійним спортом, та не знав про проходження такого в обов'язковому порядку. Працівники поліції повідомили його про те, що він не має права керувати транспортним засобом, після чого він викликав драйвера, поїхав додому, а о шостій ранку поїхав на роботу.

На запитання свого представника відповів, що після зупинки працівник поліції не надав йому можливості перевірити своє службове посвідчення, оскільки світив йому ліхтарем в око, травмоване після боротьби. Крім того, працівник поліції, який його оглядав не мав медичної освіти.

В судовому засіданні 08.06.2018 р. ОСОБА_1 підтвердив, що на дослідженому судом відеозаписі зафіксовані події, учасником яких є саме він, та додатково повідомив, що даний відеозапис є змонтованим працівниками поліції, та містить не всі деталі та обставини, які мали місце того дня.

В судове засіданні 08.06.2018 р. викликані судом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Зокрема, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №184719 від 14.04.20118 р., який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України (а.с.1);

- відеозаписом від 14.04.218 р., з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння (а.с.3);

- відомостями, що містяться у письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які не з'явились в судове засідання 08.06.2018 р., та з яких прослідковується відмова ОСОБА_1 від проходженя медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у визначеному законом порядку (а.с.2).

- відомостями самого ОСОБА_1, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №184719 від 14.04.20118 р., де останній зазначив, що керував у тверезому стані та не мав вільного часу на обстеження (а.с.1).

Суд критично ставиться до наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції процедури огляду на стан сп'яніння, оскільки вони не підтверджені матеріалами справи. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що після 14.04.2018 р., тобто після складення на нього протоколу, він не звертався ні до суду, ні до органів поліції з приводу оскарження неправомірності дій працівників поліції.

А надані ОСОБА_1 та його представником документи, що позитивно характеризують особу ОСОБА_1, не пливають на склад вчиненого ним адміністративного правопорушення, і не є обставинами, що виключають адміністративну відповідальність.

Будь-яких інших доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у розумінні ст. 251 КУпАП, особою, що притягається до адміністративної відповідальності суду надано не було.

Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (в редакції від 19 грудня 2008 року, далі - Постанова), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.)

Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р., далі - Інструкція) регламентований порядок проведення огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п.12 розділу 2 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу І цієї Інструкц3ії, поліцейський направляє цю особа до найближчого закладу охорони здоров'я

Як зазначив в судовому засіданні сам ОСОБА_1, він відмовився від проходження медичного огляду, тому його доводи про порушення процедури огляду на стан сп'яніння є необгрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №184719 від 14.04.20118 р., ОСОБА_1 керував ТЗ «ЗАЗ TF69YO», д.н.з. НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Кіото, 27, з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення координації рухів, мови, зіниці очей не реагували на світло, та відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків .

Зазначені в протоколів обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння не тільки за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» на місці зупинки, але й медичного огляду у лікаря-нарколога, та відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції щодо відмови ОСОБА_5 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в присутності свідків.

ОСОБА_1 не заперечує самого факту відмови від проходження огляду на стан сп'яніння та пояснює це тим, що він не був обізнаним про обов'язковість проходження такого, і що відмова від проходження огляду на стан сп'яніння є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 130 КУпАП, однак, як встановлено судом, самостійно після складання на нього протоколу про адміністративне правопорушення 14.04.2018 р. він не звертався до лікаря нарколога з приводу виявлення чи встановлення відсутності у нього ознак наркотичного сп'яніння.

При накладені адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не вбачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 251, 252, 283-285 КУпАП,

П О С ТА Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

С у д д я :