№ 3-4247/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з департаменту охорони державної таємниці і ліцензування Служби Безпеки України про притягнення до адміністративної відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, ФРН, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого помічником командира в/ч НОМЕР_1 з правової роботи, старшого лейтенанта, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 травня 2018 р, старший лейтенант ОСОБА_1 26 липня 2016 року через пункт пропуску Жуляни перетинав державний кордон та прямував до Турецької Республіки.

ОСОБА_1 має допуск до державної таємниці за формою 3, що включає в себе фактичний доступ до інформації з грифом секретності "таємно ".

При цьому, ОСОБА_1 письмово не повідомив особу, яка надала йому доступ до державної таємниці, інструктажів з питань охорони державної таємниці напередодні виїзду за кордон в РСО військової частини не проходив та у журналі інструктажу не розписувався.

Таким чином, всупереч взятих на себе зобов`язань громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці та внаслідок порушення пункту 116 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі - Порядок), яким передбачено, що громадянин, якому надано допуск і доступ до державної таємниці, зобов`язаний повідомляти в письмовій формі про свій виїзд за межі України, та пунктів 696, 697, 698 Порядку, якими передбачено, що перед виїздом до іноземної держави у приватних справах громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний письмово повідомити про це посадовій особі, яка надала йому доступ до державної таємниці, а також РСО за місцем зберігання його картки обліку за формою згідно з додатком 6 до Порядку. Відомості про виїзд до іноземної держави громадян, яким надано допуск до державної таємниці, у приватних справах та у службові відрядження реєструються РСО в журналі обліку виїздів за кордон працівників, яким надано допуск до державної таємниці за формою згідно з додатком 92 до Порядку.

Таким чином, згідно протоколу ОСОБА_1 не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні судді пояснив, що повідомив начальника служби захисту інформації військової частини НОМЕР_2 про намір виїзду за кордон до Домініканської Республіки у період з 20 червня 2016 року по 29 червня 2016 року та пройшов інструктаж про заборону розголошення державної таємниці, про що свідчить його підпис в журналі інструктажу. Про ці дії він попередив командира військової частини НОМЕР_2 письмово рапортом.

В зв`язку з аудиторською перевіркою, яка проводилась в тому періоді у військовій частині НОМЕР_2 за усною вказівкою командира військової частини НОМЕР_2 його відпустку було перенесено на липень 2016 року, а тому він не поїхав у вищезазначену країну. Проте, перебуваючи у відпустці, отримав телефонний дзвінок від туристичного оператора з пропозицією відвідати Туреччину, купивши гарячу путівку. Він погодився з даною пропозицією та на другий день вилетів до Туреччини, де перебував у період з 26 липня 2016 року по 02 серпня 2016 року.

Після повернення з відпустки ОСОБА_1 повідомив начальника служби захисту інформації військової частини НОМЕР_2 про те, що не відвідав Домініканську Республіку, але не зазначив що виїжджав до Туреччини, мотивуючи це тим, що у відповідності до чинного законодавства він виконав усі необхідні від нього дії.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до наступного.

Відповідно до абзацу 6 п. 116 Положення «Про порядок організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №939 від 18.12.2013, громадяни, яким надано допуск і доступ до державної таємниці зобов`язані:...повідомляти посадовим особам, які надали доступ до державної таємниці та відповідні режимно-секретні органи про виникнення обставин, передбачених ст. 23 ЗУ «Про державну таємницю», або інших обставин, що перешкоджають збереженню довіреної йому державної таємниці, а також повідомляти в письмовій формі про свій виїзд за межі України...»

Як випливає із змісту наданого до суду витягу із Журналу інструктажу ОСОБА_1 повідомив про те, що відбуває за кордон та пройшов відповідний інструктаж. Як зазначив в суді ОСОБА_1 інструктаж в режимно-секретному органі попередньо проводиться по факту наміру виїзду до іноземної держави, а не на певний період часу або до певної країни та не має обмеження в строках дії.

Виходячи із змісту об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 212-2 КУПАП, адміністративне стягнення може бути накладене за діяння щодо невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці. І саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці інкримінується ОСОБА_1 в межах диспозиції ч. 2 ст. 212-2 КУПАП.

Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду і підтверджується витягом з журналу інструктажу ОСОБА_1 пройшов відповідний інструктаж перед виїздом за кордон, а тому вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці.

Згідно ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-2 КУПАП

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-2 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Агафонов С.А.