АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1052/18 Головуючий у І-й інстанції - Підберезний Г.А.
Справа № 203/2166/18-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

27 вересня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпро, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, є депутатом Дніпропетровської обласної ради, раніше до адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення не притягався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 1700 гривень, стягнуто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ :

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 відповідно до рішення першої сесії 7 скликання Дніпропетровської обласної ради від 16.12.2015 за результатами виборів та реєстрації набув повноваження депутата Дніпропетровської обласної ради.

Будучи згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, ОСОБА_1 в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин не подав своєчасно на сайт Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у зв'язку з продажем рухомого майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року.

Так, 26.10.2017 р. ОСОБА_1, перебуваючи у територіальному сервісному центрі МВС України №1241, зняв з обліку свій власний автомобіль марки Toyota Land Cruiser, 2013 р.в., для продажу, після чого 06.11.2017 р., перебуваючи у приватного нотаріуса ОСОБА_2 в м. Дніпро, видав довіреність на вищевказаний автомобіль на ім'я ОСОБА_3, якою уповноважив останнього розпоряджатися автомобілем, належним ОСОБА_1, який у подальшому відповідно до договору купівлі-продажу №1242/2017/695793 було продано ОСОБА_4 за ціною 647 554 грн.

08.11.2017 ОСОБА_1 отримав всю суму вартості автомобіля - 647 554 грн., про що був зобов'язаний у десятиденний строк повідомити Національне агентство як про суттєву зміну у своєму майновому стані, втім не виконав цей обов'язок, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувану постанову суду він вважає незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам.

Зазначає, що він не знав про необхідність повідомити у десятиденний термін про суттєві зміни у майновому стані, тому не міг усвідомлювати, що такий обов'язок існує і що неповідомлення тягне за собою відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, на підтвердження чого він надавав пояснення 04.06.2018 року до ДЗЕ НП України.

Крім того вказує, що суб'єктивна сторона правопорушення за ч 2 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, а відповідальність настає за умови, коли особа усвідомлювала протиправний характер свого діяння і мала прямий умисел, що в свою чергу кореспондує з інформаційним листом ВСС України №223-943/0/4-17.

Також вказує, що судом першої інстанції було допущено неповноту судового розгляду, оскільки не було належним чином не встановлено наявність його вини та умислу.

Крім того зазначає, що Управління захисту економіки в Дніпропетровській області, не маючи відповідних повноважень за законом, незаконно здійснило 25.05.2018 року моніторинг Єдиного державного реєстру декларацій, оскільки фінансовий контроль здійснюється Національним агентством з питань запобігання корупції.

Одночасно вказує, що про відсутність умислу в його діях свідчить і подана ним щорічна декларація, в якій вказана сума доходу від продажу авто у розмірі 647 554,00 грн.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Так, згідно ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 відповідно до рішення першої сесії 7 скликання Дніпропетровської обласної ради від 16.12.2015 за результатами виборів та реєстрації набув повноваження депутата Дніпропетровської обласної ради, а отже згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» він є суб'єктом декларування та суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суб'єкта декларування про відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Як вбачається з фактичних обставин справи, які апелянтом не заперечуються, 26.10.2017 р. ОСОБА_1, перебуваючи у територіальному сервісному центрі МВС України №1241, зняв з обліку свій власний автомобіль марки Toyota Land Cruiser, 2013 р.в. для продажу, після чого 06.11.2017 р., перебуваючи у приватного нотаріуса ОСОБА_2 в м. Дніпро, видав довіреність на вищевказаний автомобіль на ім'я ОСОБА_3 якою уповноважив останнього розпоряджатися вищевказаним автомобілем, а останній, у свою чергу, за договором купівлі-продажу №1242/2017/695793 продав вказаний автомобіль ОСОБА_4 та 08.11.2017 р. ОСОБА_1 отримав всю суму вартості проданого автомобіля - 647 554 грн., втім повідомив про це НАЗК лише в щорічній декларції за 2017 рік, яку подав у 2018 році, тобто після збігу десятиденного строку, передбаченого ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Аналізуючи наведені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції про те, що у вказаних діях та бездіяльності ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, у виді несвоєчасного повідомлення суб'єкта декларування про суттєві зміни у майновому стані, та не може погодитись з доводами апелянта щодо їх відсутності.

Так, посилання апелянта на те, що він не був обізнаний про необхідність повідомлення у десятиденний термін про суттєві зміни у майновому стані, а тому не міг усвідомлювати, що такий обов'язок існує і що неповідомлення тягне за собою відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки з моменту, коли ОСОБА_1 відповідно до рішення першої сесії 7 скликання Дніпропетровської обласної ради від 16.12.2015 за результатами виборів та реєстрації набув повноваження депутата Дніпропетровської обласної ради, він у відповідності до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» став суб'єктом декларування та суб'єктом відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Його особиста неуважність та легковажне ставлення до своїх обов'язків, передбачених законом, не свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення і не можуть слугувати підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке настає за сам факт пропущення декларантом десятиденного строку, встановленого ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», незалежно від того, чи усвідомлював суб'єкт декларування наявність у себе такого обов'язку.

Інші доводи апелянта мають характер формальних міркувань і не спростовують як наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, так і законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови суду.

У зв'язку з вищенаведеним, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2018 року у справі про адміністративне правопорушеннящодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А. А. Мазниця