ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2018 р. Справа № 414/905/18

Провадження № 3/414/227/2018

місто Кремінна Луганської області

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Безкровний І.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 096819 від 13.04.2018, складений ДОП СП Кремінського ВП ГУНП Луганської області ОСОБА_2, водій ОСОБА_1 13 квітня 2018 року о 23:10 год., рухаючись буля буд. № 7 по вул. Тітова м. Кремінна Луганської області, керував транспортним засобом ВАЗ 21703 з реєстраційним номером АЕ4923НО з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння очей, хитка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, своїми діями порушивши п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином шляхом направлення судових повісток.

Згідно зч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

У ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, вбачається, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Тобто, виявлення у водія ознак спяніння під час керування транспортним засобом є підставою для проведення медичного огляду такого водія для встановлення наявності чи відсутності у нього стану спяніння на місці зупинки чи (у разі відмови водія проходити такий огляд на місці зупинки або ж незгода з результатами огляду на місці зупинки) у закладі охорони здоровя.

Як вбачається з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 096819 від 13.04.2018 (а.с. 1), в ньому відсутні будь-які посилання на те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проведення медичного огляду для виявлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки або ж був незгоден з результатами такого огляду, також відсутні будь-які відомості проведення його огляду на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя. В той же час, наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння складений стосовно іншої особи ОСОБА_3 (а.с. 2), а тому суд критично оцінює цей доказ.

При цьому суд звертає увагу, що згідно з п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, почервоніння очей, про яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, взагалі не є ознакою алкогольного спяніння.

Відповідно до диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В той же час, ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 096819 від 13.04.2018 інкримінується керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, при цьому відповідальність за вказані дії взагалі не передбачена ст. 130 ч. 1 КУпАП. Так само п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, про недотримання вимог якого зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення, забороняє водію керувати транспортним засобом саме у стані алкогольного спяніння, а не за наявністю його ознак. В останньому випадку відповідальність за ст. 130 ч. 1 КУпАП настає лише у разі, якщо водій відмовився від проходження огляду на стан спяніння (та лише за наявності передбачених законом підстав для проведення такого огляду).

У звязку з цим суд також критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 5), в яких він зазначає, що 13.04.2018 перед виїздом близько 15:00 год. вживав спиртні напої та визнає провину, які, крім іншого, написані працівником поліції зі слів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у той час як сам ОСОБА_1 в судове засідання на неодноразові виклики суду не зявився, а підписи ОСОБА_1 у документах, що містяться в матеріалах справи, відрізняються один від одного, а також суттєво відрізняються від підпису, який міститься у паспорті ОСОБА_1, копія якого наявна в матеріалах справи.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, у звязку з чим суд вважає за необхідне закрити провадження у справі з цієї підстави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 260, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Кремінський районний суд Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Безкровний