Справа № 697/459/18
Провадження № 3/697/211/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Русакова Г.С.,

за участю секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Канівського відділу поліції Золотоніського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера,-

- за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області з Канівського відділу поліції Золотоніського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшли протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 058284 від 15.03.2018 вбачається, що ОСОБА_2 15.03.2018 о 20 год.10 хв. в м.Канів по вул..Леніна, 139 керував т/з ВАЗ 11183 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря за адресою м.Канів, вул..Успенська, 15, чим порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без нього, а також письмове заперечення в якому просить суд винести постанову про закриття провадження в справі в звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Заперечення обґрунтовує тим, що він не порушував правил дорожнього руху, оформлення результатів медичного огляду було проведено з порушеннями, тому вважає, що його вина у вчиненні зазначеного правопорушення не доведена. Дії працівника поліції, який складав протокол відносно нього не відповідали встановленим законом вимогам. Вказана у протоколі суть, вчиненого ним адміністративного правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, так як огляд на стан спяніння відносно нього не проводився на місці зупинки транспортного засобу, а в медичному закладі проведений з порушеннями. Висновок, щодо результатів медичного огляду складений без проведення відносно нього належного медичного огляду та з порушенням вимог Інструкції, тому не являється належним доказом. Вказує, що нормативні акти вимагають направляти до закладу охорони здоров'я не всіх водіїв, а лише тих, які відмовились від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи висловили незгоду з його результатами а також осіб, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння згідно з чітко визначеними ознаками такого стану. Належних доказів, які б вказували на дотримання працівниками поліції вказаного порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки в присутності свідків, в справі немає. Щодо пояснення від 15.03.2018, яке міститься в матеріалах справи, зазначає, що воно було складено без зазначення власноручно ним, що він це пояснення прочитав і з його слів воно записано вірно. Сам аркуш з поясненнями від 15.03.2018, він не зміг прочитати, так як він був написаний працівником поліції від руки, нерозбірливим почерком, а підписав це пояснення під тиском поліцейського. Таким чином, пояснення на окремому аркуші від 15.03.2018, яке підписане ним не являється належним доказом по справі. Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №13 від 15.03.2018, складений з порушеннями та до кінця не оформлений. Висновок, який міститься в матеріалах справи складений без проведення відносно нього належного медичного огляду та з порушенням вимог Інструкції, відносно занесення до нього відповідної інформації, а тому вважається недійсним.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд вирішив наступне.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобовязує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ дотримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартами доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»( п.161, заява № 25).

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі по тексту - Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України. Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція). Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп'яніння. П.п. З, 4, 6 Постанови та п.п. 1, 2, 3, 6, 7 розділу 1 Інструкції передбачено, що огляд проводиться поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Тільки в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, нормативні акти вимагають направляти до закладу охорони здоров'я не всіх водіїв, а лише тих, які відмовились від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи висловили незгоду з його результатами а також осіб, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння згідно з чітко визначеними ознаками такого стану.

Належних доказів, які б вказували на дотримання працівниками поліції вказаного порядку огляду на стан сп'яніння на місці зупинки в присутності свідків, в справі немає.

В даному випадку, інспектор поліції, у разі наявності у особи ознак перебування в стані алкогольного спяніння, зобов'язаний був відсторонити дану особу від керування автомобілем та, у разі відмови на місці пройти тест за допомогою спеціального пристрою, зобовязаний був вказати про це в протоколі, і тільки після цього повинен був доставити особу до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп'яніння, або у разі відмови особи проїхати до медичного закладу, також зазначити про це в протоколі.

Разом з цим, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №058284 від 15.03.2018, інспектором поліції в протоколі, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП взагалі не зазначено, що працівник поліції пропонував пройти ОСОБА_2 на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Крім того, дослідивши висновок щодо результатів медичного огляду відносно ОСОБА_2 від 15.03.2018 складений порушенням вимог Інструкції, відносно занесення до нього відповідної інформації, а саме: в графі 1 - двічі здійснено виправлення в даті заповнення висновку - ці виправлення не оформленні належним чином (виправленому вірити), в графі 5 - відсутній підпис інспектора поліції, як того вимагає затверджена форма даного Висновку; в графі 6 - не вказано назву документа, що посвідчує особу, яка доставила обстежуваного на огляд.

Пунктом 22. розділ III. Інструкції визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням Інструкції, вважаються недійсними.

До того ж, за ухвалою суду від 27.04.2018 витребувано з Канівської ЦРЛ акт медичного огляду від 15.03.2018, що складений відносно ОСОБА_2, дослідивши який суд зазначає наступне:

акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №13 від 15.03.2018 p., складений з порушеннями та до кінця не оформлений: в графі 18 - не вказано час обстеження та дата останньої повірки технічного засобу, як того вимагає затверджена форма даного ОСОБА_1, та взагалі не зазначено про обстеження через 20 хвилин; графи 19, 21, 22, 23, 24, 25 не заповнені.

Відповідно до п.15, розділу III Інструкції «За результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду»

В ОСОБА_1 не заповнено графу 25 «заключний діагноз».

Таким чином, ОСОБА_1 не зафіксовано заключний діагноз, який би вказував про стан спяніння обстежуваної особи.

Відповідно, такий ОСОБА_1 не може бути підставою для оформлення Висновку про алкогольне спяніння водія.

Згідно зіст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив,що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження порушення ОСОБА_2 п.2.9 (а) Правил Дорожнього руху України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому справа про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/459/18

Суддя Г . С . ОСОБА_3