Справа №560/932/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого державним виконавцем Сарненського районного відділу ДВС, проживаючого в АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий 25 лютого 2009 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, роз'яснені.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №268805 від 29 червня 2018 року вбачається, що 29 червня 2018 року о 04 годині 30 хвилин, а/д Городище-Рівне-Старокостянтинів, Переброди-Дубровиця-Володимирець-Суховоля, ОСОБА_2 керував автомобілем марки "Citroen Berlingo", з державним номерним знаком НОМЕР_3, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest" №6810 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 жодних пояснень не надав.

На розгляді справи в суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 29 червня 2018 року близько 04:00 год. до нього зателефонував його знайомий ОСОБА_3 та попросив приїхати до АЗС "ОККО", що поблизу с. Берестя, Дубровицького району, щоб забрати його та ще одного товариша ОСОБА_4 Повертаючись додому в с. Бережки, Дубровицького району, біля АЗС "Авіас" він побачив проблискові маячки та зупинився. Працівники поліції повідомили йому, що у нього не горить заднє габаритне світло, що освітлює номерний знак. В подальшому працівники поліції сказали йому, щоб він їхав до відділення поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Алкогольних напоїв того дня та напередодні він не вживав. Працівники поліції давали йому протокол на підпис. В останньому було лише заповнено дату складання протоколу і хто саме склав протокол. З метою забрати автомобіль та посвідчення водія, ним було підписано даний протокол. Про те, що на нього працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за керування нібито транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння він не знав, а дізнався лише з повістки про виклик до суду. Працівники поліції не пропонували йому продути трубку алкотестера на місці зупинки, так як і проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду. Його не було відсторонено від керування, транспортний засіб не було вилучено на штрафамайданчик, а лише відпустили додому. Жодних копій протоколів йому вручено не було, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Крім того, жодні пояснення, так як і протокол, не були йому зачитані. Свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, він не бачив. Крім того, відомості, що були зазначені працівниками поліції в їх рапортах, стосоно того, що він вчиняв злісну непокору працівникам поліції, ображав їх нецензурною лайкою та перешкоджав документуванню правопорушення, не відповідаюсть дійсним обставинам справи.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3, житель с. Бережки, Дубровицького району Рівненської області, попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України, суду показав, що 29 червня 2018 року він відпочивав разом із ОСОБА_4 в с. Берестя, Дубровицького району. Пізніше він зателефонував до ОСОБА_2 та попросив, щоб останній приїхав та забрав їх. Їдучи в напрямку с. Бережки, Дубровицького району, вони були зупинені працівниками поліції, які повідомили, що у автомобіля не горить заднє габаритне світло, що освітлює номерний знак. На вимогу працівників поліції ОСОБА_2 надав їм документи для перевірки. В подальшому відносно ОСОБА_2 було складено протокол та запропоновано проїхати до відділення поліції. Продути трубку на місці зупинки, працівники поліції ОСОБА_2 не пропонували. У стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 того дня не перебував. Від останнього не було чути запаху алкоголю, він поводив себе спокійно. На місці зупинки, жодних свідків не було. ОСОБА_2 не чинив працівникам поліції опору, не ображав їх нецензурними словами.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4, житель с. Бережки, Дубровицького району Рівненської області, попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України, суду показав, що 29 червня 2018 року він відпочивав разом із ОСОБА_3 в с. Берестя, Дубровицького району. Пізніше ОСОБА_3 зателефонував до ОСОБА_2 та попросив, щоб останній приїхав та забрав їх. Їдучи в напрямку с. Бережки, Дубровицького району, вони були зупинені працівниками поліції, які повідомили, що у автомобіля не горить заднє габаритне світло, що освітлює номерний знак. На вимогу працівників поліції ОСОБА_2 надав їм документи для перевірки. В подальшому відносно ОСОБА_2 було складено протокол та запропоновано проїхати до відділення поліції. Продути трубку на місці зупинки, працівники поліції ОСОБА_2 не пропонували. У стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 того дня не перебував. Від останнього не було чути запаху алкоголю, він поводив себе спокійно. На місці зупинки, жодних свідків не було. ОСОБА_2 не чинив працівникам поліції опору, не ображав їх нецензурними словами.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5, жителька АДРЕСА_2, попереджена про кримінальну відповідальність відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України, суду показала, що 29 червня 2018 року, вона разом із ОСОБА_6, були запрошені в якості свідків, щоб посвідчити факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, як їм пояснили працівник поліції. Вона бачила ОСОБА_2, останній сидів у патрульному автомобілі. Особисто вона не чула факту відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, а просто повірила працівнику поліції, який про це їй повідомив. Крім того, вона не бачила приладу, який повинен був освідчуватись ОСОБА_2 Також не бачила, що ОСОБА_2 було вручено копію протоколу. Натомість, їй було зачитано протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та були зачитані її пояснення, які потім нею підписані.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення, який складений відносно його довірителя ОСОБА_2 є завідоммо неправдивим та незаконним, і таким, що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення. Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_2, 29 червня 2018 року він був зупинений працівниками поліції, які пояснили йому, що у нього не горить заднє габартне світло, що освітлює номерний знак. На вимогу працівників поліції пред'явити документи на транспортний засіб та посвідчення подія, він погодився та надав документи, а в подальшому працівники поліції винесли відносно нього постанову про адміністративне правопорушення за статтею 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Після цього, працівники поліції запропонували його довірителю проїхати до відділення поліції, де працівники поліції давали йому протокол на підпис, в якому зі слів його довірителя було лише заповнено дату складання протоколу і хто саме склав протокол. Про те, що на його довірителя ОСОБА_2 працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, останній дізнався лише з повістки про виклик до суду, адже з протоколом йому не дали змоги ознайомитись. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ствердили суду, що ОСОБА_2 того дня у стані алкогольного сп'яніння не перебував та навіть не мав явних ознак цього. Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона особисто не чула факту відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, а також не бачила, що ОСОБА_2 вручались будь-які документи, в тому числі і копія протоколу. Також свідок ОСОБА_5 пояснила, що навіть не бачила приладу, яким проводять освідчення. Натомість ствердила, що їй був зачитаний протокол відносно ОСОБА_2 та її пояснення, які повна засвідчила власним підписом. Просить суд звернути увагу на те, що в самому протоколі про адміністративне правопорушення, прізвище свідка вказано як "ОСОБА_5", в той момент, як у поясненнях її прізвище значиться "ОСОБА_5". Крім того, прізвище, ім'я та по батькові другого свідка вказано як ОСОБА_7, а в поясненнях ОСОБА_6. У зв'язку з цим, просить суд критично віднестись до пояснень вказаних свідків, які знаходяться в матеріалах справи, оскільки вони відібрані у зовсім інших людей, не в тих, що вказані в протоколі. Крім того, працівники поліції не вручили його довірителю копії протоколу про адміністративне правопорушення, що є грубим порушення статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також, працівниками поліції було порушено пункт 5 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який передбачає, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Даний факт був стверджений в судовому засіданні ОСОБА_2 Крім того, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, чого працівниками поліції зроблено не було. Також викликає сумнів той факт, що інспектор поліції, який у протоколі стверджує, що ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, тимчасово не доставив мотоцикл для зберігання на спеціальний майданчик до Дубровицького ВП, як це передбачено статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Крім того, просить суд звернути увагу на той, що рапорти які містяться в матеріалах справи, не зареєстровані в канцелярії відділення поліції, у зв'язку з чим, просить суд не брати їх уваги, оскільки вони не є допустимими та належними доказами. Жодних доказів того, що ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння в матеріалах справи немає. Обставини, які були встановлені в судовому засіданні дають змогу зробити висновок, що ОСОБА_2 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв'язку з тим, що в матеріалах справи відсутні належні, об'єктивні та обґрунтовані докази вини ОСОБА_2, просить суд провадження у даній закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи судом було викликано для допиту в якості свідка особу, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме ОСОБА_7, жителя с. Велика Любаша, Костопільського району Рівненської області. Що стосується неявки свідка ОСОБА_6, то на адресу суду повернувся конверт з відміткою, що останній за вказаною адресою не проживає.

Крім того, для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи судом було викликано для допиту поліцейського Дубровицького ВП сержанта поліції ОСОБА_8 та інспектора СРПП №1 Дубровицького ВП лейтенанта поліції ОСОБА_9 Вищевказані працівники поліції в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_1, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, повно всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Судом встановлено, що працівником поліції було порушено порядок огляду водія ОСОБА_2 на визначення стану алкогольного сп'яніння, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, що передбачено статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Даний факт був стверджений в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_2, який ствердив суду, що працівники поліції давали йому протокол на підпис, в якому було лише заповнено дату складання протоколу і хто саме склав протокол, але що це був за протокол йому відомо не було. Крім того, працівники поліції навіть не пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу чи проїхати до медичного закладу для проведення такого огляду. Це також ствердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, яка пояснила, що особисто не чула, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння.

Окрім того, працівниками поліції було грубо порушено вимоги статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розписка про отримання ОСОБА_2 копії протоколу про адміністративне правопорушення, в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до частини 1 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, чого працівниками поліції зроблено не було. Даний факт був стверджений ОСОБА_2, який пояснив, що від керування автомобілем він відсторонений не був, натомість був відпущений додому.

Згідно вимог частини 7 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

В порушення вимог статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейський ОСОБА_8, який у протоколі про адміністративне правопорушення стверджує, що ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння, не доставив транспортний засіб для зберігання на спеціальний майданчик.

Будь-які докази про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, передачу керування транспортним засобом іншій особі чи доставлення транспорного засобу на спеціальний майдачник в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутня.

В порушення вимог пункту 5 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який передбачає, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, ОСОБА_2 не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу.

Згідно статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Що стосується пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які містяться в матеріалах справи, що суд визнає їх недопустимими та неналежними доказами, оскільки в самому протоколі про адміністративне правопорушення, прізвище свідка вказано як "ОСОБА_5", в той момент, як пояснення відібрані у ОСОБА_10. Крім того, прізвище, ім'я та по батькові другого свідка вказано як ОСОБА_7, а в поясненнях ОСОБА_6. З цього випливає той факт, що пояснення відібрані у зовсім інших людей.

Крім того, суд не приймає до уваги рапорти працівників поліції, які містяться в матеріалах справи, до уваги, оскільки вони належним чином не зареєстровані в канцелярії відділення поліції, що ставить під сумнів достовірність фактів, які в них викладені.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, суд вважає, що протокол серії БД №268805 від 29 червня 2018 року складений з порушенням вимог чинного законодавства та не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ, а також бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому провадження у даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 статтті 247, статтями 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_2 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови. постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.