Справа № 466/7260/18 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 33/811/411/18 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Кичми Світлани Михайлівни, розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кичми Світлани Михайлівни на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 9 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_2 (ОСОБА_2)до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 9 листопада 2018 ОСОБА_2 (ОСОБА_2) визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 (ОСОБА_2) на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_2 1.09.2018 року, о 18.07 год., на вул. Рудненська, 8 у м. Львові керував автомобілем марки «BMW 346L», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 9 листопада 2018 року адвокат Кичма С.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову судді суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Зазначає, що оскаржувана постанова прийнята у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, не відповідає обставинам справи. При розгляді справи суддя неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, підійшов формально до їх з'ясування, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду.

Вказує, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки 1.09.2018 року не вживав наркотичних препаратів, а також поспішав у зв'язку з необхідністю перетнути в цей день кордон та у зв'язку з іншими сімейними обставинами.

Апелянт вказує, що свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, просто підписались у ньому, тому не були дійсними свідками складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката Кичми С.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, така підтверджується сукупністю зібраних та перевірених доказів, яким суддя суду першої інстанції дав належну правову оцінку з точки зору допустимості, достовірності й достатності.

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 1 вересня 2018 року серії БД № 058209 ОСОБА_2 1 вересня 2018 року, близько18 год. 30 хв., у м. Львові, на вул. Рудненська 8, керував автомобілем марки «BMW 346L», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (дуже звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду для визначення стану сп'яніння відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, наявними у справі доказами стверджується факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому, відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з'ясовано всі обставини справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно недопустимості пояснень свідків, які, на думку апелянта, лише розписалися у протоколі та не були дійсними свідками складання протоколу в справі про адміністративне правопорушення, то такі не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, оскільки такі свідки окрім того дали письмові пояснення, які засвідчені їхніми особистими підписами, та містяться у матеріалах справи (а.с. 3, 4).

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було дотримано вимоги Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 6 листопада 2015 року, при складанні протоколу у справі про адміністративне правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисником - адвокатом Кичмою С.М. не було надано нових доказів, які б спростовували його вину у вчиненні адміністративних правопорушень.

Ураховуючи вищенаведене, суддя суду першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 9 листопада 2018 відносно ОСОБА_2 (ОСОБА_2) залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - адвоката Кичми Світлани Михайлівни - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.