ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді…………………Комнацького О.В.,

секретаря……………………………...Федоренко Ю.І.,

за участі:

прокурора……………………………...Толочко І.О.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності…..ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Грушки Володарськ-Волинського району Житомирської області, проживаючого у АДРЕСА_1, непрацюючого,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_3, будучи звільненим 25.04.2016 з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС у Житомирській області, яка відноситься до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), будучи суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону 16.05.2017, тобто несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що у зв'язку з скороченням був звільнений 25.04.2016 з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС у Житомирській області. Йому було роз'яснено 25.04.2016 обов'язок подання декларації протягом одного року після звільнення за останнім місцем роботи за період, що не охоплений раніше поданими деклараціями. Отримав на початку березня 2017 року ключ для реєстрації персональних даних на офіційному сайті у Єдиному державному реєстрі декларацій. У квітні 2017 року на сайті здійснив заповнення, збереження чернетки та намагався подати декларацію декілька разів, але з технічних причин, оскільки база не працювала належним чином, лише 24-26 квітня 2017 року подав декларацію після звільнення. Крім цього, повторно подав таку ж декларацію 16.05.2017 року. Підтвердженням того, що він вчиняв такі дії щодо заповнення та подання декларації у квітні 2017 року є скрін-шоти послідовності дій на сайті Єдиного реєстру декларацій. Крім цього зазначив, що в період березня - квітня 2017 року його дружина хворіла, що суттєво впливало на його самопочуття, оскільки догляд за нею та дитиною він здійснював самостійно, а тому не міг проконтролювати за поданням декларації, при цьому вважав декларацію поданою вчасно. Жодних листів від НАЗК щодо несвоєчасного подання декларації не отримував, а тому вважає, що його дії щодо подання декларації були направлені на виконання законодавства та її вчасного подання. Просив закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,оскільки не мав умислу на вчинення останнього.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

У відповідності до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, пов'язаного з корупцією № 264 від 13.11.2018, відповідно до якого фактичним моментом виявлення правопорушення слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу 13.11.2018 (а. с. 1-6);

- даними у наказі ГУ ДФС у Житомирській області від 20.04.2016 №141-о підтверджується те, що ОСОБА_3 25.04.2016 звільнено з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Головного управління ДФС у Житомирській області (а. с. 12-13). Отже, ОСОБА_3 є суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані із корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП;

-письмовим зобов'язанням щодо подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов'язався протягом одного року з дати звільнення подати за своїм останнім місцем роботи декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (а. с. 14);

- згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_3 подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік 16.05.2017(а. с. 7);

- листом НАЗК №03-05/4886/17 від 02.03.2017 підтверджується те, що дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб'єктами декларування документів до Реєстру.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він своєчасно подав електронну декларацію у квітні 2017 року не можуть бути покладенні в основу прийняття рішення про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами. Так надані ОСОБА_3 скрін-шоти не підтверджують що саме останній у вказані ним дні та час подав електронну декларацію та вчиняв дії щодо її заповнення. Доводи щодо поважності несвоєчасності подання декларації внаслідок хвороби дружини та догляду останньої та дитини та неможливості у зв'язку з цим своєчасного подання декларації, не підтверджені жодними доказами, а тому суд їх відкидає. Суд відкидає також і доводи ОСОБА_3 щодо неможливості подання декларації з технічних причин, оскільки база не працювала належним чином, оскільки вони спростовуються даними у листі НАЗК №93-05/16382/17, з яких вбачається, що засвідчено некоректну роботу програмного забезпечення системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування» у період з 01 по 04 січня 2017 року та протягом 24-28 березня 2017 року, коли виникало декілька зупинок та перезапусків Реєстру у зв'язку з оптимізацією та переконфігуруванням обчислювальних ресурсів, тобто не у період, про який зазначив ОСОБА_3

Діями, що виразилися у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, ОСОБА_3 порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», -

постановив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.