АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/912/18 Справа № 712/8124/18 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.172-6 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2018 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О. за участю ОСОБА_3 та її адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 серпня 2018 року, якою,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: м.Черкаси,

АДРЕСА_1, працює: Черкаська міська рада, головний

спеціаліст відділу звернень департаменту управління справами та

юридичного забезпечення, ІПН НОМЕР_1,

визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та звільнена від адміністративної відповідальності за ч.1ст.172-6 КпАП України за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі закрито,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_3 обвинувачувалась в тому, що вона обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу звернень департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, будучи особою, на яку відповідно до підпункту «в» пункту 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VІІ (далі по тексту - Закон №1700-VII) поширюється дія цього Закону, без поважних причин несвоєчасно, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки граничний термін подачі був 31.03.2018, а декларація фактично подана 24.04.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 серпня 2018 року ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та звільнена від адміністративної відповідальності за ч.1ст.172-6 КпАП України за малозначністю, обмежившись усним зауваженням. Провадження в справі закрито.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вказана постанова є незаконною, такою, що не ґрунтується на матеріалах адміністративного правопорушення та прямо суперечить вимогам чинного законодавства. Апелянт наголошує, що одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне. Згідно із ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення щодо скарги в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників регіональних прокуратур.

Статтями 8, 55, 129 Конституції України, статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 250 КУпАП гарантується право на оскарження в суді рішень, у тому числі постанови у справі про адміністративні правопорушення, у звязку з чим постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 10.08.2018 може бути оскаржена. В звязку з вищезазначеним апелянт просив постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 10.08.2018 у справі про адміністративне правопорушення №712/8124/18 скасувати та прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В запереченні ОСОБА_3 на апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 висловлюється думка щодо необхідності залишення апеляційної скарги прокурора на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.08.2018 року, без розгляду.

В обґрунтування доводів свого заперечення ОСОБА_3 посилається на те, що прокурор не має права оскаржувати вищезазначену постанову. Так, згідно п.8 Інформаційного листа від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», який адресований всім Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим встановлено, що прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення. В інших випадках, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження. Враховуючи викладене розяснення ВССУ, яке обовязкове до виконання всіма судами України та враховуючи факт того, що апеляційна скарга подана прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5А, а також те, що постанова не набрала на даний час законної сили, так як порушене апеляційне провадження, тобто не стадія виконання постанови вбачається, що прокурор не мав права подавати апеляційну скаргу на постанову, так як не наділений згідно КУпАП повноваженнями оскаржувати постанову, а суд апеляційної інстанції не мав права відкривати апеляційне провадження. А відтак, враховуючи обовязкові вказівки ВССУ апеляційна скарга прокурора на постанову має бути залишена без розгляду та повернута останньому.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає поверненню апелянту з наступних підстав.

Як зазначено у ч.1 ст.250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч.1 ст.287 та ч.5 ст.7 КУпАП кореспондуються з положеннями п.4 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені статтею 26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Однак, згідно змісту оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрито, заходів примусового характеру, повязаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до ОСОБА_3 не застосовано. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч.5 ст.7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч.1 ст.287 КУпАП та ч.2 ст.294 КУпАП.

Що стосується посилань прокурора на ст.250 КУпАП, як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, то суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити наступне.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 р. за №49-у/2015 встановлено неузгодженість положень ч.5 ст.7, ст.250, ч.1 ст.287 та ч.2 ст.294 КУпАП, щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. При цьому усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.287 КУпАП, постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.

Такий порядок встановлений ч.2 ст.294 КУпАП, яка є спеціальною нормою, згідно якої постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Зазначений перелік субєктів апеляційного оскарження є вичерпним, і прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку субєктів апеляційного оскарження шляхом внесення змін у ч.2 ст.294 КУпАП Законом України від 14.10.2014 р. №1697-VІІ.

Крім того, в п. 8 розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. зазначено: «Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч.2 ст.294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник. Згідно із змінами до ст.294 КУпАП (нова редакція першого речення частини другої цієї статті), внесеними Законом України від 16 березня 2017 р. № 1952-УІІІ «Про внесення змін до деяких 12 законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП. При цьому слід зазначити, що за змістом ч.1 ст.287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення. В інших випадках, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження».

Таким чином, виходячи зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження, вважаю, що вимога прокурора щодо розгляду його апеляційної скарги, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не ґрунтується на вимогах закону, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 серпня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та звільнена від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КпАП України за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрито повернути прокурору.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко