Справа № 606/2961/18
Постанова

Іменем України

28 грудня 2018 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.Д,

з участю прокурора Бойко Т.В.,

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Тернопільскій області Департаменту захисту економіки Національної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого на посаді головного спеціаліста архівного відділу Теребовлянської РДА в Тернопільській області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2018 року на адресу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП .

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2018 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді головного спеціаліста архівного відділу Теребовлянської РДА в Тернопільській області будучи державним службовцем та згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації (з 01.01.2018 до 01.04.2018), а саме о 17 год. 53 хв. 03.04.2018 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Встановлено, що відповідно до наказу №1-к від 03.01.2013 року, ОСОБА_1, призначено на посаду головного спеціаліста архівного відділу Теребовлянської РДА в Тернопільській області та з 01 червня 2016 року присвоєно 9 (девятий) ранг державного службовця.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав та пояснив, що жодного умислу на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік у нього не було, оскільки не міг зайти 23.03.2018 року на сайт НАЗК через зміну електронної почти, негайно звернувся з листом на електронну пошту НАЗК про зміну його електронної пошти. З аналогічним листом звернувся до НАЗК 26 та 28 березня 2018 року. 30 березня 2018 року на його електронну почту прийшло повідомлення з НАЗК про отримання запиту. 31 березня 2018 року прийшло повідомлення з НАЗК про те, що його заява про зміну електронного цифрового підпису успішно прийнята на час розгляду заявки він не зможе користуватися реєстром. Того ж числа він подав декларацію. Однак, того що вона не була подана успішно не знав. Лише 03 квітня 2018 року він зміг подати чернетку та декларацію до НАЗК, так як його було повідомлено працівниками Теребовлянської РДА, що попередні спроби були не вдалі. Вважає себе не винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, так як жодного умислу на невчасне подання декларації немав.

Прокурор Бойко Т.В. вказала, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з дотриманням вимог Закону. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши прокурора та пояснення ОСОБА_1 суд встановив наступне.

Відповідно до наказу №1-к від 03.01.2013 року, ОСОБА_1, призначено на посаду головного спеціаліста архівного відділу Теребовлянської РДА в Тернопільській області та з 01 червня 2016 року присвоєно 9 (девятий) ранг державного службовця (а.с.30).

Як вбачається із змісту пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 як державний службовець, є субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією.

Із скріншоту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2017 рік 03 квітня 2018 року (а.с.29).

У протоколі про адміністративне правопорушення від 21 грудня 2018 року не відображено дій ОСОБА_1 які визначають суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, а тільки зазначено, що він несвоєчасно подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (а.с. 19-29).

Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення вимог фінансового контролю, а також відомості про наявність в діях ОСОБА_1 корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Так, ОСОБА_1 23.03.2018 року не міг зайти на сайт НАЗК через зміну електронної почти, негайно звернувся з листом на електронну пошту НАЗК про зміну його електронної пошти. З аналогічним листом звернувся до НАЗК 26 та 28 березня 2018 року.

30 березня 2018 року на електронну почту ОСОБА_1 прийшло повідомлення з НАЗК про отримання запиту. 31 березня 2018 року прийшло повідомлення з НАЗК про те, що заява ОСОБА_1 про зміну електронного цифрового підпису успішно прийнята та на час розгляду заявки він не зможе користуватися реєстром. Того ж числа ОСОБА_1 подав декларацію.

Однак, того, що декларація не була подана успішно ОСОБА_1 не знав. Лише 03 квітня 2018 року він зміг подати чернетку та декларацію до НАЗК, так як його було повідомлено працівниками Теребовлянської РДА, що попередні спроби були не вдалі.

Тому ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2017 рік 03 квітня 2018 року не зі своєї вини та до початку здійснення щодо нього перевірки, що свідчить про відсутність в його діях вини у формі умислу.

Крім цього, згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» предметом правопорушення, передбаченого ст.172-6КУпАП є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціям. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов'язана з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Жодної з ознак, вказаних в ст. 10 КУпАП, ОСОБА_1 не допустив та вони не доведені і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Склад правопорушення, пов'язаного з корупцією за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є умисна дія - умисне неподання або несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на неподання або несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Суб'єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За змістом ч.1 ст.172-6 КУпАП конструктивною ознакою суб'єктивної сторони неподання або несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.283КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.1, 45, 52 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 9, 10, п.1 ч.1 ст. 247, ст. 251, ст.ст. 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Головуючий В.В. Малярчук