"21" серпня 2018 р. Справа № 363/2581/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

20 червня 2018 року близько 10 год. ОСОБА_1 в Київській області, м. Вишгород по вул. Набережна, 12, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Зазначені обставини підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 20 червня 2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 20 червня 2018 року та відеозаписом знятим на відеореєстратор ОСОБА_1 (відеофайл № SUNP 1172.AVI).

Правопорушник в суді свою вину не визнав. Пояснив, що водій автомобіля «FORD», проводив посадку пасажирів з лівого боку автомобіля та залишив відкритими двері автомобіля, чим створив перешкоду для руху його автомобіля, тим самим порушив п. 15.13 ПДР України. В результаті дій водія «FORD» сталась дана дорожньо-транспортна пригода. Уникнути зіткнення йому не вдалося.

Заслухавши ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як передбачено п. 1.10 ПДР України безпечний інтервал це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху

Згідно п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Згідно п. 12.5 ПДР України у житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пояснення ОСОБА_1 в суді про його невинуватість свідчити не можуть. Згідно даних відеозапису № SUNP 1172.AVI та схеми ДТП від 20 червня 2018 року останній мав можливість уникнути ДТП, однак саме його дії призвели до зіткнення транспортних засобів.

Вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 20 червня 2018 року, з яких вбачається, що водій автомобіля «MERCEDES» на швидкості, не гальмуючи, проїхав повз його автомобіль та зачепив задні дверцята.

Такі пояснення ОСОБА_2 повністю відповідають матеріалам справи.

З дослідженого запису судом встановлено, що ОСОБА_1 рухався по дворовій території, коли автомобіль потерпілого знаходився припаркованим з правого боку дороги біля багатоквартирного житлового будинку в житловій зоні.

Заздалегідь до наближення автомобіля ОСОБА_1 у автомобіля потерпілого були відкриті задні ліві двері, який здійснював посадку пасажирів.

За таких умов водій ОСОБА_1 не дивлячись на перешкоди для безпечного руху його автомобіля, не зменшив швидкість та продовжив рух біля автомобіля «FORD», не врахував безпечний інтервал між автомобілями й допустив зіткнення правим дзеркалом автомобіля під час руху у ліві задні дверцята автомобіля «FORD».

При цьому дотримання безпечного інтервалу, за якого гарантована безпека дорожнього руху, в повній мірі залежало від дій водія ОСОБА_1, що керував автомобілем і мав більше можливостей уникнути зіткнення.

Відтак саме його дії знаходяться в прямому причинному звязку з настанням ДТП.

Вказані обставини в повній мірі підтверджуються даними схеми ДТП, локалізацією виявлених пошкоджень, письмовими поясненнями ОСОБА_2

Відтак суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП.

При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 124, 283 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП України судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп. на користь держави.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя