Справа № 297/371/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
06.07.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягнута до відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 березня 2018 року.
Згідно постанови суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 17 лютого 2018 року о 03:15 годині по вул. Гагаріна, в с. В. Бийгань, Берегівського району, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN BORA», реєстраційний номер «HTH 464 (LT)», з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Висновок суду про доведеність вини у вчиненні правопорушення суд обгрунтував протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника поліції про відсторонення водія від керування транспортним засобом.
Апелянт ОСОБА_1, будучи тричі належним чином повідомлений про час і місце апеляційного розгляду, про що є відповідні розписки, в суд апеляційної інстанції не з`явився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки не повідомляв, тому розгляд справи здійсненюється у його відстуності відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Доводи апелянта про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд бере до уваги, оскільки вбачається, що матеріали справи не містять інформації про те, чи повідомлявся ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи щодо нього, та що копію оскаржуваної постанови суд надіслав йому поза межами строку апеляційного оскарження ( а.с.8). З урахуванням наведеного строк апеляційного оскарження апеляційний суд поновлює.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в діях водія ОСОБА_1 вини у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд їх відхиляє.
З протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння водія ОСОБА_1, який він додав до апеляційної скарги, вбачаються виправлення у п.1 у графі "дата та точний час освідчення ", також містяться виправлення і у п.12 щодо дати і часу проведення дослідження на "Драгері" та повторного дослідження, з яких не можна дійти висновку, коли саме проводилось дослідження: 17.02.18 чи 19.02.18, у час 3 год. 00 хв. чи у час 5 год. 00 хв., та повторний: 17.02.18 чи 19.02.18, час 03 год. 10 хв. чи 05 год. 10 хв. Такі виправлення тягнуть недійсність проведеного огляду та недопустимість як належного доказу зазначеного протоколу медичного освідчення. Відтак, апеляційний суд вказаний письмовий доказ відхиляє.
Інших доказів на підтвердження своїх доводів апелянт не надав.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним правопорушення, яке полягало у відмові водія ОСОБА_3, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, пройти освідування у передбачений законом спосіб : на місці зупинки за допомогою алкотесту "Драгер" або у найближчому до місця зупинки медичному закладі, яким була Берегівська районна лікарня.
Отже докази, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини за ч.1 ст. 130 КУпАП водія ОСОБА_1 зібрані з дотриманням вимог ст. 256, ст. 251 КУпАП та є достатніми, а висновок суду грунтується на фактичних обставинах.
З урахуванням викладеного апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Берегівського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2018 року щодо нього залишити без зміни.
Постанова касаційному оскарженню не підлягає.
Суддя: