Провадження № 3/761/2881/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Наталія Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч. 1 КУпАП, громадянина:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, менеджер САП «Україна», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 17.03.2018 року о 22 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 в м. Києві по Мельникова, 7, керував автомобілем «БМВ» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, категорично не погодився з викладеним у протоколі, зазначаючи, що не перебував в стані алкогольного сп'яніння, при цьому працівники поліції відмовилися доставляти його до медичної установи для проходження огляду на стан сп'яніння та спростування зазначеної в протоколі інформації.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5. ПДР України визначає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Окрім цього, відповідно до Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Разом з тим, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Однак в судовому засіданні водій надав суду відеозапис з місця події, з якого вбачається, що останній пропонував працівникам поліції проїхати в медичний заклад, для проведення його огляду на стан алкогольного сп'яніння та встановлення обставин, викладених у протоколі, проте на зазначену водієм пропозицію, останні, в порушення положень ч. 3 ст. 266 КУпАП, відмовилися доставити особу в заклад охорони здоров'я до лікаря-нарколога.

Разом з тим, ОСОБА_1 надав до суду висновок лікаря-нарколога з відповідної медичної установи щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який відбувся за самозверненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності 18.03.2018 року о 00 год. 00 хв. (на протязі, встановленого «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» двохгодинного терміну з моменту виявлення підстав для проведення огляду), з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння - виявлено не було.

Водночас, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що правопорушник дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння чи з ознаками алкогольного сп'яніння, а пояснення свідків, які містяться у справі не підтверджують обставини викладені в протоколі, а саме, що у правопорушника були наявні будь-які ознаки алкогольного сп'яніння, оскільки в даних поясненнях зазначено лише те, що свідків було запрошено, для підтвердження відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння, що не є доведеним, оскільки правопорушник надав суду відповідні докази на спростування, зазначеної в протоколі інформації, отже, вбачається, що вина у вчиненні ОСОБА_1 даного правопорушення не доведена.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що матеріали справи не містять належні та допустимі докази, що водій мав ознаки алкогольного сп'яніння на час складання протоколу, не було отримано таких доказів і під час розгляду справи в суді, а також те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду особи на стан сп'яніння, а згідно висновку лікаря-нарколога щодо огляду правопорушника на стан алкогольного сп'яніння, в нього не було виявлено таких ознак, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 130, 247, 251, 252, 266, 283 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови через Шевченківський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Притула