АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/366/2018 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Ул'яновська О.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А.,

за участю захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як зазначено у постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №113404 від 27.10.2017 приблизно о 23 год. 35 хв. ОСОБА_5 керував транспортним засобом «Geely СК» державний номерний знак НОМЕР_1 по пр. Перемоги в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат тестування 1,39‰.

ОСОБА_5 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі

у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а сам судовий розгляд справи носив суто формальний характер.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 зазначає, що в порушення ч. 1 ст. 277-2 КУпАП суд розглянув справу у його відсутність. 30.11.2017 року, приблизно о 17 год. 40 хв., представившись працівником Святошинського районного суду міста Києва, в телефонному режимі його було проінформовано, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності призначено на 01.12.2017 року, на 10 год. 00 хв., тобто на ранок наступного дня. Однак він з об'єктивних причин не зміг з'явитися до суду на розгляд даної справи. Під час сповіщення його про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, він повідомив працівнику суду, що його зареєстрованим у встановленому законом порядку та фактичним місцем проживання є село Китайгород, Олександрівського району Кіровоградської області, що знаходиться за 260 км від міста Києва. Транспортне сполучення та відстань між населеними пунктами унеможливили явку ОСОБА_5 до суду на визначений час. Так, відповідно до розкладу руху автобусів, найперший рейс в напрямку міста Києва (рейс № 701 «Кропивницький - Київ») відправляється з селища Олександрівка о 08 год. 00 хв. та прибуває до міста Києва на автостанцію «Видубичі» о 12 год. 50 хв.

ОСОБА_4 також зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № -04 від 27.10.2017 року, в графі «Місце проживання (перебування)», інспектором пгрульної поліції зазначена адреса: м. Київ, вул. Г. Родимцева, буд. З, кв. 40. Однак за цією адресою він був тимчасово зареєстрований на час навчання в Національному університеті біоресурсів і природокористування України. Після закінчення навчання, в установлений законом строк та порядок, змінив зареєстроване місце проживання. Даний факт підтверджується відповідною відміткою в паспорті громадянина України ЕВ 261464, виданого Олександрівським РВ УМВС України в Кіровоградській області 20.07.2010 року. Проте на таку суттєву обставину, як місце проживання особи, на яку складається протокол, інспектор патрульної поліції уваги не звернув, та з незрозумілих підстав зазначив фактично недостовірні дані. Він на невідповідність зазначеної інформації уваги також не звернув, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складався в нічний доби (23 год. 35 хв.), а ознайомлення інспектором з його змістом проводився в умовах недостатнього освітлення. Скориставшись правом, передбаченим ч. 2 ст. 276 КУпАП, він подав клопотання про передачу справи для розгляду по суті до Олександрівського районного суду Кіровоградської області за місцем свого проживання. Однак нехтуючи приписами КУпАП, порушуючи його права особи, що притягається до відповідальності, Святошинський районний суд міста Києва не тільки не звернув уваги на обґрунтовану причину неявки ОСОБА_5 в судове засідання, але й допустив суттєвих порушень при винесенні оскаржуваної постанови.

В складеному інспектором протоколі, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, не казано суть адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи. Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не містить викладу об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Розглядаючи справу, суд вийшов за межі складеного протоколу. Таким чином, постанова судді, винесена з істотним порушенням вимог процесуального законодавства, не може бути визнана законною та підлягає скасуванню.

Фактичні обставини справи згідно складеного відносно ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП та не відображають змісту об'єктивної сторони правопорушення, і зважаючи на те, що відповідальність за керування транспортними засобами з ознаками алкогольного сп'яніння ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачена, такий протокол не може бути визнаним допустимим доказом вчинення ОСОБА_5 правопорушення, відповідальність за яке |встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За відсутності в матеріалах справи будь-яких пояснень ОСОБА_5 по суті складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, не маючи підтвердження про належне його повідомлення, як того вимагають положення ст. 277-2 КУпАП, про час та місце розгляду справи, суд розглянув справу у відсутність особи, що притягається до відповідальності, отже позбавив можливості ОСОБА_5 реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, що і призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

ОСОБА_5 також зазначає, що при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 113404, що міститься в матеріалах справи та його відривної копії, яка вручена особі, що притягається до відповідальності, виявлено суттєву розбіжність в їх змісті. Так вказані документи не є ідентичними, оскільки на оригіналі протоколу в графі, де зазначається кваліфікація правопорушення, зазначено ч. 1 ст. 130 КУпАП, а у відривній копії не вказана часина статті, за якою кваліфіковано правопорушення.

З огляду на викладене підстави для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності відсутні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу, згідно з якими показник стану алкогольного сп'яніння складає 1,39‰.

Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_5 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, свідків, роз'яснення прав, пояснень особи та інших даних.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції є безпідставними, не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 113404 від 27.10.2017 р., огляд проводився та протокол складався в присутності двох свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, вказаний протокол підписаний свідками та ОСОБА_5 в протоколі відсутні будь-які його заперечення та дані про незгоду з результатами огляду, обставини вчинення правопорушення підтверджуються також відеозаписом події з нагрудної камери поліцейських.

Відповідно до матеріалів справи та даних апеляційної скарги ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в суді першої інстанції, в судове засідання не з'явився без поважних причин і не заявляв клопотання про відкладення розгляду справи.

Безпідставними також є доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно не задоволено його клопотання про передачу справи для розгляду по суті до Олександрівського районного суду Кіровоградської області за місцем його проживання є безпідставними, оскільки згідно ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а згідно ч. 2 ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 130 КУпАП можуть розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, тобто задоволення такого клопотання не є обов'язком суду.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_5 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський