Справа № 163/3145/17 Провадження №33/773/315/18 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст. 483 МКУ країни Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2018 р. місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В., за участю представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2, на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 квітня 2018 року,

встановив:

Вказаною постановою судді, провадження у справі за протоколом про порушення митних правил №3855/20500/17, складеним відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Цумань, Ківерцівський район, Волинська область, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1, за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений за даним протоколом автомобіль марки «Мазда 626» 1995 року випуску номер кузова НОМЕР_2 передано Волинській митниці для вирішення його долі в порядку ст.ст.190, 238, 243, 488 МК України.

Вилучені за даним протоколом свідоцтво про реєстрацію серії СХО №779453 на автомобіль «Мазда 626», номерний знак НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, та номері знаки АС7405ВО направлено Територіальному сервісному центру 0741 для проведення перевірки законності реєстрації автомобіля.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3 ставилось у провину те, що він, слідуючи 21 жовтня 2017 року з України в ОСОБА_4 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Мазда 626» 1995 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, намагався перемістити вказаний автомобіль з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави переміщення транспортного засобу документа, що містить відомості про інший транспортний засіб, а саме - свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХО №779453 на автомобіль «Мазда 626», номерний знак НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, та надання йому вигляду цього автомобіля.

Митним органом дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.483 МК України.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції у своїй постанові зазначив, що матеріали справи не містять належних доказів щодо умислу ОСОБА_3 на переміщення транспортного засобу через митний кордон з приховуванням від митного контролю, і при цьому таких доказів не було здобуто в ході розгляду справи, а відтак в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням, начальник Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати на прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у порушенні митних правил за ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції цієї норми Закону. Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, оскільки останній вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України транспортного засобу з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави переміщення транспортного засобу документа, що містить відомості про інший транспортний засіб.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку представника митниці, який скаргу підтримав із наведених у ній підстав, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Як убачається із матеріалів справи, під час складання протоколу про порушення митних правил ОСОБА_3 та в ході розгляду справи судом першої інстанції, пояснював, що автомобіль він придбав в м.Рівне на тимчасових українських реєстраційних номерах, а постійні документи на нього (свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії СХО №779453) з реєстраційними номерними знаками АС7405ВС, отримав від продавця в м.Луцьку. Про наявність будь-яких проблем з автомобілем чи документами на нього він не знав, вважав, що транспортний засіб законно ввезений на територію України та зареєстрований. Вказував, що з моменту покупки транспортного засобу користувався ним, і при цьому був впевнений в законності користування. Після подій на митниці намагався встановити осіб, які були продавцями цього транспортного засобу, однак не зміг. Пояснив також, що наміру якимось чином приховати автомобіль від митного контролю не мав.

З протоколу про порушення митних правил та акту огляду транспортного засобу вбачається, що ОСОБА_3 перетинав митний кордон автомобілем «Мазда 626» 1995 року випуску номер кузова НОМЕР_2 з наявними на ньому номерними знаками АС7405ВО, і до митного органу подав свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії СХО №779453 на автомобіль НОМЕР_5 номер кузова НОМЕР_4.

В ході розгляду справи встановлено, що свідоцтво про реєстрацію серії СХО №779453 видане Центром 0741 на автомобіль «Мазда 626», номерний знак НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_4. Перша реєстрації цього транспортного засобу відбулась 11 серпня 2004 року, а остання реєстрація проведена 10 листопада 2016 року за ОСОБА_3

Із витягу з бази даних «Диспетчер зони митного контролю Пасажирського пункту пропуску» вбачається, що автомобіль «Мазда 626», номерний знак LTJJN107 номер кузова НОМЕР_6 жовтня 2016 року був ввезений в Україну в режимі транзиту о 05:37 годині жителем селища Головно, Любомльського району ОСОБА_5, і ним же в той же день о 11:40 годині вивезений з України.

Того ж дня, 06 жовтня 2016 року о 12:39 годині автомобіль «Мазда 626», номерний знак LTJJN107 номер кузова НОМЕР_2 ввезений в Україну в режимі зобовязання про зворотне вивезення на 1 рік жителем ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6

Відповідно до відповіді, одержаної з Територіального сервісного центру 0741, зареєстрованим попереднім власником автомобіля «Мазда 626», номер кузова НОМЕР_4, був ОСОБА_7. Автомобіль мав попередній номерний знак 58564КН. Перереєстрація цього автомобіля за ОСОБА_3 відбулась у звязку із зміною власника на підставі укладеного в ТСЦ договору №0741/2016/142181 від 21 жовтня 2016 року.

Частина 1 статті 483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об'єктивною стороною даного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні зазначеного правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивести з України з порушенням встановленого порядку.

Тому ОСОБА_3 мав би усвідомлювати, що автомобіль переміщує саме з приховуванням від митного контролю, а документи, які він надає органу доходів і зборів, як підставу для його переміщення, є підробленими або мають якісь інші проблеми, однак все-таки бажає саме у такий спосіб перемістити даний транспортний засіб через митний кордон України.

Разом з тим, в матеріалах відсутні дані про те, що ОСОБА_3 знав про проблему з документами на автомобіль та, не зважаючи на це, прагнув вивезти з території України автомобіль з порушенням встановленого порядку, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, навіть після проведення додаткової перевірки органом доходів і зборів, не було надано до суду доказів, з яких вбачалася б умисна вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення ч.1 ст.483 МК України.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що сукупність зібраних доказів, які були надані суду органом доходів і зборів, не дає підстав вважати доведеною умисну форму вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

На підставі наведеного, вважаю, що суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 субєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

При цьому, апеляційна скарга не містить вмотивованих доводів спростування висновків місцевого суду.

Виходячи з наведеного, вважаю, що суд першої інстанції підставно закрив провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не встановлено.

Таким чином, апеляційну скаргу начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді без змін відповідно до ст.294 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 17 квітня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя