П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.06.2018 м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ст. ст.124,Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, 16 липня 2017 р. о 15:50 год. у м. Львові на перехресті пр. Свободи вул. Торгова, керуючи автомобілем НОМЕР_1 був неуважним, адекватно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не зупинився біля правого краю проїжджої частини та не надав перевагу у безперешкодному проїзді службовому автомобілю TOYOTA PRIUS д.н.з. 113768 під керуванням водія інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №1 лейтенанта поліції ОСОБА_2, який рухався із увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів, а також спеціальними звуковими сигналами внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Даний факт підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №159570 від 16 липня 2017 року.

Своїми діями водій автомобіля НОМЕР_1 порушив вимоги п.п. 2.3.б, 3.2 ПДР України та ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, зазначивши про те, що жодних правил дорожнього руху не порушував та не мав обєктивної можливості виявити автомобіль TOYOTA PRIUS д.н.з. 113768 на безпечній відстані, щоб уникнути зіткнення. Додатково зазначив про те, що видимість службового автомобіля йому заступали ряд машин, звукових сигналів він не чув та і не міг почути, оскільки в той день був пожар. Перегукувалися сигнали пожарної машини та швидкої. Автомобіль TOYOTA PRIUS д.н.з. 113768 ОСОБА_1 виявив лише перед зіткненням, приблизно за 2-3 метри. Також водій автомобіля НОМЕР_1 наголосив на тому, що вищевказані факти підтверджуються наявними у матеріалах справи відеозаписами.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.2.3.б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 3.2 ПДР України, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобовязані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

На транспортних засобах, які рухаються в супроводжуваній колоні, повинне бути ввімкнено ближнє світло фар.

Якщо на такому транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобовязані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). На дорозі з розділювальною смугою цю вимогу зобовязані виконати водії транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку.

Відповідно до п.1.4 ПДР України, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ПДР.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документам.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протокол серії БР №159570, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП, рапорт, відеоматеріали, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Пояснення надані в судовому засіданні ОСОБА_1 збігаються із відеоматеріалами, з яких вбачається, що останній не мав обєктивної можливості виявити автомобіль TOYOTA PRIUS д.н.з. 113768 до моменту зіткнення на безпечній відстані, щоб уникнення ДТП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у адміністративній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 283-285, 294 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.