Провадження № 3-в/127/43/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2018 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шлапак Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про повернення помилково сплачених ним коштів по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а саме 352,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд його заяви без його участі.

Суд, дослідивши заяву ОСОБА_1, письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви за таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2018, ОСОБА_1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та застосувано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 2550,00 грн. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнений.

ОСОБА_1 вказує, що ним було сплачено судовий збір в сумі 352,40 грн. помилково, на підтвердження чого надав суду квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.06.2018 № 0.0..1. Відповідно до наданої квитанції ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, повязані з виконанням постанов у справах про адміністративні правопорушення вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи те, що діючим КУпАП не врегульовано процедуру вирішення питань, що стосуються повернення помилково сплачених судового збору та штрафу, тому з урахуванням загальних засад законодавства України, що регулює розгляд справ про адміністративні правопорушення, суд вважає за необхідне дане питання вирішити шляхом застосування аналогії закону Закону України «Про судовий збір» в частині, що не суперечить характеру виниклих правовідносин.

З аналізу п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» слідує, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою (в даному випадку постановою) суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п.5 «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів», затвердженого наказом Державного Казначейства України від 03.09.2013 року №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, вважаю за можливе повернути ОСОБА_1 помилково сплачений судовий збір.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 280, 283, 284, 304 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору задовольнити.

Повернути ОСОБА_1, помилково сплачений судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., відповідно до квитанції № 0.0..1 від 15.06.2018 (сплачений на р/р № 0001, МФО: 820019, код отримувача 37993783, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, отримувач: ГУК у м. Києві).

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: