Справа № 460/516/18 Головуючий у 1 інстанції - Кондратьєва Н.А.
Провадження № 33/783/540/18 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - Галька Р.В.

потерпілої - ОСОБА_3

представника потерпілої - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника Галька Р.В. на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 (триста сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 03 лютого 2018 року, перебуваючи за місцем свого проживання у АДРЕСА_2, вчинила із своєю свекрухою ОСОБА_3 конфлікт, під час якого ображала її нецензурною лайкою, заподіяла шкоду психічному здоров'ю ОСОБА_3, чим вчинила домашнє насильство.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Галько Р.В. просить постанову судді скасувати та винести нову, якою закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. З постановою судді не погоджується та вважає її незаконною. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ОСОБА_1 під час розгляду справи 28 березня 2018 року пояснила, що 03 лютого 2018 року випадково розбила скло в квартирі на дверях, які ведуть в кімнату її свекрухи ОСОБА_3 Це скло вона сама прибрала, проте ОСОБА_3 почала викликати сусідів і повідомила їх, що її ображають. Коли прийшли сусіди, то почали їх з чоловіком звинувачувати у тому, що вони ображають ОСОБА_3, та після цього викликали поліцію. Вона ОСОБА_3 не ображала та не погрожувала їй, жодних неправомірних дій щодо ОСОБА_3 не вчиняла. Під час розгляду справи в судовому засіданні 28 березня 2018 року потерпіла ОСОБА_3 дала показання про те, що 03 лютого 2018 року вона знаходилась вдома і почула, як її невістка ОСОБА_1 розбила скло в дверях, що ведуть до її кімнати. Вона відкрила двері, щоб подивитись, що сталося. Її невістка ОСОБА_1 почала прибирати розбите скло, а її син ОСОБА_5 вийшов і сказав, що нічого не сталося і зараз розбите скло поприбирають. Тоді вона стала викликати сусідів, щоб вони подивилися, що сталося. На його запитання, чи ображали нецензурними словами син або невістка та чи погрожували їй, ОСОБА_3 відповіла, що ні, проте зазначила, що покликала сусідів, оскільки боялась порізати ноги склом. Коли прийшли сусіди, то ОСОБА_1 вже скло прибрала і вони всі із сусідами пішли до неї в кімнату. Через близько півгодини приїхали працівники поліції, відібрали від неї заяву, опитали сусідів, а також ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Заяву вона написала, оскільки між нею та її сином постійно виникають суперечки щодо порядку користування водою і газом в квартирі, а також щодо переоформлення даної квартири, так як син просить надати йому документи, щоб оформити спадщину після смерті батька. Проте в судовому засіданні 20 квітня 2018 року на додаткові запитання судді потерпіла ОСОБА_3 змінила показання та зазначила, що невістка та син ображали її нецензурними словами, але фізичною розправою не погрожували їй. Це не відображено в постанові. Показання свідка ОСОБА_6 суд не мав би брати до уваги, оскільки її показання спростовуються показаннями інших свідків, які були присутні на місці вчинення правопорушення та спростовуються показаннями самої потерпілої ОСОБА_3 У заяві, написаній ОСОБА_3 в поліцію 03 лютого 2018 року, вона не зазначає, що відносно неї було вчинено будь-яке насильство, а лише просить прийняти міри до сина та невістки, які не дають їй користуватись газом та водою. Під час розгляду справи судом не було встановлено та не отримано жодних доказів того, що 03 лютого 2018 року ОСОБА_1 вчинила відносно потерпілої ОСОБА_3 насильство в сім'ї, а саме: не встановлено, які дії фізичного, психологічного чи іншого характеру були вчинені ОСОБА_1 Показання потерпілої ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_6 суд мав би оцінювати критично та не браги до уваги, проте в постанові як на доказ суд посилається саме на ці показання.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Галько Р.В. апеляційну скаргу підтримали. ОСОБА_1 пояснила, що 03 лютого 2018 року вони робили у ванні ремонт. Вона хотіла покласти зарядку в кладову й з необережності розбила скло в кімнатних дверях. На той час в квартирі була вона, чоловік та потерпіла. Потерпіла ОСОБА_3 почала дзвонити до сусідів, що вона (ОСОБА_1.) та її чоловік ОСОБА_5 розбили скло. Скло вона прибрала ще до того, як прийшли сусіди. Коли прийшли сусіди ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вона була у своїй кімнаті, а потерпіла - у своїй. Між нею та потерпілою розмови не було. Вона не ображала потерпілу нецензурною лайкою.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1, її захисника - адвоката Галька Р.В. на підтримку апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_3 та її представника - адвоката ОСОБА_4 щодо законності судового рішення, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 08 лютого 2018 року серії ГП №506965 (а.с.1);

поясненнями потерпілої ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції про те, що 03 лютого 2018 року вона вийшла з кімнати в туалет, а невістка ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5 щось робили з унітазом. Невістка вибігла, стала говорити до неї образливі слова та гримнула дверима, від чого розбилося скло в дверях. Вона перелякалася і подзвонила сусідові ОСОБА_7 Невістка старалася швидко прибрати скло. Вона попросила ОСОБА_7, який прийшов, покликати людей, щоб засвідчили, що розбили скло. Прийшли ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Потім приїхала поліція. В присутності свідків невістка її не ображала, вона закрилася в кімнаті. Свідки чули, що було в квартирі перед цим. Образливі слова невістки негативно вплинули на неї, їй було тяжко та боляче слухати такі слова, вона була схвильвоаан та збентежена;

поясненнями свідка ОСОБА_7, даними під час апеляційного розгляду, про те, що 03 лютого 2018 року ввечері до нього подзвонила по телефону ОСОБА_3 і сказала, що син з невісткою погрожують їй, і щоб він підійшов. Він підійшов до квартири, двері відкрив син. Біля дверей стояла невістка - ОСОБА_1 і прибирала скло. Потерпіла стояла біля дверей своєї кімнати. Син сказав, що випадково розбилося скло, вони прибирають і нічого не сталося. Потерпіла сказала, що її не пускають до туалету і до кухні. Син з невісткою почали ображати матір. Син його випровадив з хати. ОСОБА_3 сказала, щоб він покликав інших сусідів та викликав поліцію. Він подзвонив ОСОБА_9, покликав інших сусідів, й вони вдруге повернулися в квартиру. Коли прийшла ОСОБА_6, він з ОСОБА_9 сидів в кімнаті, а в коридорі почалася суперечка; син почав ображати ОСОБА_6. ОСОБА_1 казала на потерпілу, що та хвора і їй потрібно в лікарню. Він чув образи з боку ОСОБА_1 на адресу потерпілої. Потерпіла дуже хвилювалась, була перелякана;

поясненнями свідка ОСОБА_6, даними під час апеляційного розгляду, про те, що 03 лютого 2018 року о 18.40 год. вона прийшла додому, дивилася телевізор і чула крики з квартири ОСОБА_1, кричали син з невісткою, слів не чула. Потім було чути, як щось розбилося. Після цього шум тривав, продовжувались голосні крики з боку чоловіка та жінки. Прийшов ОСОБА_7, й вона запитала, що розбилося. Він повідомив, що ОСОБА_1 стукнула дверима і розбилося скло. Вони всі підійшли до квартири. Вона стояла на сходовій клітці перед входом у квартиру ОСОБА_1 і чула, як син кричав до ОСОБА_3 та ображав матір нецензурною лайкою. ОСОБА_1 теж кричала до потерпілої. Потерпіла не говорила нічого, стояла в кутку, була у пригніченому стані.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 20 квітня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_10 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Галька Р.В. - без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк