Справа № 161/3643/18 Провадження № 33/773/361/18 Суддя в 1 інстанції: Ковальчук В. О.
Категорія :ч. 2 ст.172-6 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2018 р. місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю прокурора Сасюка Л.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, жительки АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, заміжньої, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працює, до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-6 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп.,

В С Т А НО В И В:

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнана винною за те, що вона, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи державним службовцем, а саме заступником начальника відділу контролю у галузі освіти, науки, спорту та інформації Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області, 16 лютого 2017 року отримала дохід на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01 січня відповідного року (80 000 гривень), та, будучи зобов'язаною в порядку і строки, передбачені законодавством, письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції, несвоєчасно, а саме 16 грудня 2017 року, повідомила Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Крім того, вона ж 20 лютого 2017 року отримала дохід на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01 січня відповідного року (80 000 гривень), та будучи зобов'язаною в порядку і строки, передбачені законодавством, письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції, несвоєчасно, а саме 17 грудня 2017 року, повідомила Національне агентство про суттєві зміни у майновому стані, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Не погоджуючись із постановою суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає рішення суду незаконним у зв'язку із тим, що фактично операція купівлі-продажу квартири була проведена у межах п'яти календарних днів з різницею у вартості 246 (двісті сорок шість) гривень. Вказує, що на момент здійснення операції ОСОБА_1 перебувала у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, а саме новонародженим сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, її діти постійно хворіли, а вказані докази не було враховано місцевим судом. Посилається на позитивні особистісні та професійні характеристики його підзахисної. З огляду на вищенаведене просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі та просили її задовольнити, прокурора, який апеляцію заперечив, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що за вказаних обставин, місця та часу ОСОБА_1, дійсно, несвоєчасно повідомила про суттєві зміни у майновому стані.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 62 від 06.03.2018 року (а.с. 1-7), з яким перша ознайомилася, що стверджується її власноручним підписом, та який не містить зауважень.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 березня 2000 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, прийняла присягу державного службовця (а.с. 20), а згідно з наказом Західного офісу Держаудитслужби Державної аудиторської служби України від 28.10.2016 року № 47-о перша переведена на посаду заступника начальника відділу контролю у галузі освіти, науки, спорту та інформації Управління Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області із встановленням посадового окладу та надбавок за ранг і вислугу років державного службовця (а.с. 19).

З 26 вересня 2016 року до 16 червня 2019 року ОСОБА_1 надано частково оплачувану відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку відповідно до наказу начальника Західного офісу держаудитслужби Державної аудиторської служби України від 23 вересня 2016 року (а.с. 25).

Матеріали справи містять дані про те, що 23 лютого 2017 року на адресу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, була відправлена пам'ятка про обов'язок подання нею електронної декларації, в якій вказано про зобов'язання особи повідомляти НАЗК про зміну майнового стану на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (80 000 грн.), у десятиденний строк.

Згідно з договором купівлі-продажу від 16 лютого 2017 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі - продажу квартири, за яким перша передає у власність (продає) ОСОБА_4 квартиру, що на АДРЕСА_2, за ціною 349 754 гривні (а.с. 67-68).

За договором купівлі-продажу від 20 лютого 2017 року ОСОБА_1 уклала договір купівлі - продажу квартири, за яким першій передають у власність (продають) квартиру, що на АДРЕСА_1, за ціною 350 000 гривень (а.с. 11-12).

Таким чином, 16 лютого 2017 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, отримала дохід на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (80 000 грн.), та була зобов'язана в порядку і строки, передбачені законодавством, письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції, проте фактично інформація про зміни в майновому стані подана першою лише 16.12.2017 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

20 лютого 2017 року ОСОБА_1 отримала дохід на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (80 000 грн.), та була зобов'язана в порядку і строки, передбачені законодавством, письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції, але фактично інформація про зміни в майновому стані першої подана лише 17.12.2017 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Поважних причин пропуску строку несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не подала.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Положення ст. 22 КУпАП регламентують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Твердження апелянта про перебування його підзахисної у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та наявність позитивних особистісних та професійних характеристик, хоча і мають місце, але, на думку суду апеляційної інстанції, не можуть слугувати підставою для застосування до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст. 33 КУпАП судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Даних вимог закону при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевим судом дотримано та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією статті.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук