ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/124/18 Головуючий в 1-й інстанції - Юрлагіна Т.В.
Єдиний унікальний № 320/7858/18 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ч.1 ст.174 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Зінченка Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2018 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.174 КУпАП, притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Донецька, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн, конфіскувати зброю Тагgеt х 7, к 12, НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2

Як зазначено в постанові, 23.07.2018 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_2, знаходячись у м. Мелітополі по вул. Ломоносова біля будинку № 99, порушив умови використання належної йому мисливської гладкоствольної зброї, скоїв без законних підстав у населеному пункті постріл з належної йому зброї Тагgеt х 7, к 12, НОМЕР_1, чим порушив вимоги наказу МВС № 622 від 21.08.2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з винесеною постановою у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.277-2 КУпАП не повідомив його належним чином про день та час розгляду справи, що призвело до порушення його права на захист, оскільки він не мав змоги запросити своїх захисників в судове засідання. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.174 КУпАП, належить розглядати як «кримінальне обвинувачення» та суд має дотримуватися гарантій, притаманних кримінальному провадженню. Зокрема щодо повідомлень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та повідомлення захисників такої особи. Зазначає, що на момент розгляду справи судом першої інстанції сплинув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.5 ст.38 КУпАП, оскільки постанову про закриття кримінального провадження, передбаченого ч.4 ст.296 КК України відносно нього винесено 23 серпня 2018 року, а тому на момент розгляду справи, а саме 16 жовтня 2018 року сплинув строк накладення адміністративного стягнення. Судом не було враховано, що вчиненні ним дії були в стані крайньої необхідності або необхідної оборони (п.4 ст.247 КУпАП), що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення. Ним були припинені незаконні дії направлені на посягання на його власне майно, шкоди жодній особі не завдано. Протокол, на який послався суд не є сукупністю всіх обставин справи, а тому справа розглянута судом однобічно, з обвинувальним ухилом та порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поверхово і формально, оскільки в судовому засіданні не були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

На підставі викладеного, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Зінченка Є.М., які підтримав апеляційну скаргу та просили постанову суду скасувати із закриттям провадження по справі; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в повній мірі вищезазначених вимог закону не дотримався, належним чином не з'ясував всі обставини справи, які суттєво впливають на її результат, ретельно не перевірив достатності обсягу доказів наявних в матеріалах адміністративної справи, з точки зору їх достатності, та не дав їм належної юридичної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, з урахуванням доводів ОСОБА_2, суд належним чином не вмотивував, що потягло передчасний висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №445812 від 18.09.2018 року ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що 23.07.2018 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_2, знаходячись у м. Мелітополі по вул. Ломоносова біля будинку № 99, порушив умови використання належної йому мисливської гладкоствольної зброї, скоїв без законних підстав у населеному пункті постріл з належної йому зброї Тагgеt х 7, к 12, НОМЕР_1, чим вчинив адміністративне правопорушення за яке передбачена відповідальність ст.174 КУпАП.

Згідно ст.174 КУпАП адміністративна відповідальність наступає у випадку стрільби з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку та громадської безпеки.

Об'єктивною стороною цього правопорушення є протиправне діяння у вигляді стрільби, під якою необхідно розуміти здійснення хоча б одного пострілу із зазначених у цій статті видів зброї.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 визнав, що скоїв постріл з належної йому мисливської гладкоствольної зброї знаходячись у м. Мелітополі по вул. Ломоносова біля будинку № 99, однак таким чином захищав свій бізнес від дій заступника мера Федорова.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 надав аналогічні показання, зазначивши що захищав належне йому на законних підставах майно.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови про закриття кримінального провадження від 23 серпня 2018 року, 23 липня 2018 року до ЄРДР за №0002350 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. За вказаним фактом органом досудового розслідування було допитано свідків зазначеної події.

Свідок ОСОБА_4 показав, що він є майстром та працює в КП «Житломасив». 23 липня 2018 року разом з іншими працівниками він виконував демонтаж рекламного біг-борду, що розташований біля домоволодіння АДРЕСА_2. В цей час до них під'їхав ОСОБА_2 та почав заважати демонтажу, вихватив у зварювальника газову горілку, на що той штовхнув ОСОБА_2 та останній впав на землю. Піднявшись ОСОБА_2 взяв з автомобіля рушницю та здійснив постріл вгору.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 показав, що 23 липня 2018 року він проходив разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 біля будинку №99 по вулиці Ломоносова в м. Мелітополі. Біля металевого біг-борду стояли два автокрани та люди, які проводили демонтажні роботи. В цей час помітив, як до автокранів під'їхав автомобіль, з якого вийшов незнайомий йому чоловік та почав конфліктувати з працівниками. Вказаний чоловік дістав рушницю з автомобіля та здійснив один постріл вгору, потім поклав зброю в автомобіль та дожидався приїзду працівників поліції.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 дав аналогічні покази.

Органом досудового розслідування був допитаний ОСОБА_2, який пояснив, що 23 липня 2018 року він проїжджав по вулиці Ломоносова в м. Мелітополі, та побачив, що біля будинку №99 стояв автокран, а працівники здійснювали демонтаж його рекламного щита. Він зупинив автомобіль та попрямував до рекламного щита, де знаходились близько 5-6 чоловік. Біля щита він почав вимагати у вказаних людей припинити незаконний демонтаж рекламного щита, підійшов та забрав різак. Тоді до нього підійшли двоє невідомих осіб, почавши грубо відштовхувати його, у одного з них був газовий ключ в руках. Злякавшись отримати тілесні ушкодження, він дістав рушницю з автомобіля, яка офіційно зареєстрована на нього, та зробив один постріл вгору, після чого демонтаж припинився. А він поклав рушницю до автомобіля і чекав на приїзд працівників поліції. Також додав, що в нього є дозвіл на розміщення вказаних біг-бордів та існує рішення суду про заборону демонтажу вказаного біг-борду.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та постановою слідчого кримінальне провадження було закрито.

Проаналізувавши надані суду матеріали, показання свідків та самого ОСОБА_2, дослідивши докази, апеляційний суд вважає, що вони не підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП.

Наявні в матеріалах докази вказують на те, що ОСОБА_2 змушений був здійснити постріл з належної йому рушниці у повітря для усунення небезпеки втрати власного майна, а саме припинення незаконних дій працівників КП «Житломасив», які здійснювали демонтаж рекламного щита, належного останньому та встановленого на законних підставах. Більш того, після зауваження припинити незаконні дії та грубого поводження осіб, які здійснювали демонтаж, ОСОБА_2 дійсно міг би отримати тілесні ушкодження від негативно налаштованих осіб. Однак з метою припинення протиправної поведінки останніх перший зробив постріл з рушниці вгору, який був вимушений зробити в стані крайньої необхідності для усунення небезпеки і припинення незаконних дій проти власного майна. Тобто постріл був здійснений не з метою розваги чи хуліганських дій. Після зазначених подій ОСОБА_2 не покинув місце пострілу та дочекався працівників поліції.

Крім того, разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 були надані документи на підтвердження законної підприємницької діяльності.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 діяв у стані крайньої необхідності, захищаючи себе та свою власність від противоправного посягання. При цьому діями ОСОБА_2 не було завдано шкоди охоронюваним інтересам сторонніх осіб, або інтересам суспільства, від його протиправних посягань.

Згідно зі ст.17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Положеннями ст.18 КУпАП визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими способами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Отже, судом першої інстанції, в порушення ст.280 КупАП, з достатньою ретельністю не з'ясовано: чи винна дана особа в у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП, з огляду на встановлені законодавцем приписи стосовно дій, які хоч і передбачені цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинені в стані крайньої необхідності.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи судом першої інстанції сплинув строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП, то на думку апеляційного суду, перевіряти їх не має необхідності, оскільки досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП, що призвело до скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження по справі.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу апелянта, що згідно з вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення, правопорушення було вчинено 23 липня 2018 року, постанова суду винесена 16 жовтня 2018 року, тобто на момент розгляду справи загальний строк накладення адміністративного стягнення тривалістю три місяці відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП ще не сплинув, а тому суд першої інстанції обґрунтовано не закрив провадження по справі відносно ОСОБА_2 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи викладене, відповідно до п.4 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, провадження у справі закриттю у зв'язку з вчиненням ОСОБА_2 дій в стані крайньої необхідності, а вилучена у ОСОБА_2 зброя - поверненню власнику.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.174 КУпАП, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, - скасувати.

На підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити у зв'язку з вчиненням останнім дій в стані крайньої необхідності.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 320/7858/18