Провадження 3-3958/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року м. Київ

суддя Солом'янського районного суду м. Києва Курова О.І.

за участю прокурора Міхеда О.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Національної поліції України Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Києва, який працює начальником 4 управління Головного управління урядового зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН не відомий,

за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 109 від 24.04.2018 року ОСОБА_1, займаючи посаду начальника 4 управління Головного управління урядового зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, будучи згідно підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупцією в десятиденний термін про суттєві зміни в майновому стані, після придбання 25.05.2017 року у власність земельну ділянку, площею 0,1193 га, вартістю 138 734 гривень за адресою: АДРЕСА_2, чим вчинив адміністративне правопорушеннгя, пов'язане з корупцією, відповідальність якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 110 від 24.04.2018 року ОСОБА_1, займаючи посаду начальника 4 управління Головного управління урядового зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, яку займає на даний час, будучи згідно підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону № 1700-VII, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупцією в десятиденний термін про суттєві зміни в майновому стані, після придбання 25.05.2017 року у власність житлового будинку, площею 63,9 кв. м., вартістю 145 941 гривень за адресою: АДРЕСА_2, чим вчинив адміністративне правопорушеннгя, пов'язане з корупцією, відповідальність якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до Положення про по про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженого Указом Президента України від 31.07.2015 № 463, Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та особистого рапорту полковника Держспецзв'язку ОСОБА_1 від 22.10.2015 за клопотанням начальника Головного управління урядового зв'язку Держспецзв'язку генерал-майора Держспецзв'язку ОСОБА_2 полковник ОСОБА_1 наказом Голови Держспецзв'язку від 10.15.2015 № 374 - ос прийнятий на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу строком на один рік та призначений на посаду начальника 4 управління Головного управління урядового зв'язку з присвоєнням рівноцінного військового звання «полковник». Наказом Голови Держспецзв'язку від 27.10.2016 № 380 - ос полковнику ОСОБА_1 продовжено військову службу за новим контрактом осіб офіцерського складу за частиною четвертою статті 23 «Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та пунктами 27-31, 165 Положення про походження військової служби (навчання ) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України продовжено на п'ять років з 01.01.2017 року по 31.12.2021 рік.

Згідно підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII, суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноваження на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: військові посадові особи Збройних Сил України.

Отже, ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією та відповідно, службовою особою яка займає відповідальне місце та особливо відповідальне становище, на яку поширюється дія Закону № 1700-VII, у тому числі обмеження та зобов'язання, передбачені цим законом.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Про ознайомлення з вимогами Закону № 1700-VII ОСОБА_1 свідчить - лист резолюція до вхідного № 1431 від 24.10.2016 року, де особисто своїм підписом 25.10.2016 року останній засвідчив факт ознайомлення із інформаційним листом «Щодо електронного декларування», надісланого відділом з питань запобігання та виявлення корупції Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, керівникам структурних підрозділів.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, та пояснив, що, дійсно, 25.05.2017 року він придбав у власність житловий будинок і земельну ділянку. Не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни в майновому стані, тому що вважав це майно сумісною власністю його та дружини. Його частка 1/2 в грошовому еквіваленті не перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року на 2017 рік - 80 000 грн. В результаті перерахунку, якщо земельна ділянка має вартість 138 000 грн., а житловий будинок 143 000 грн., то 1/2 часта складає відповідно 72 000 грн. та 39 000 грн. Тобто ці суми не досягають 80 000 для подачі суттєвих змін в декларацію. Вважав, що повідомлення про придбання майна необхідно зазначити у щорічній декларації за 2017 рік, що він і зробив. У грудні 2017 року на адресу Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації надійшло роз'яснення від Національного агентства з питань запобігання корупції, про необхідність повідомлення про суттєві зміни в матеріальному стані,тому він про всяк випадок подав зміни у майновому стані 12.12.2017 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1- адвокат ОСОБА_3, заявила клопотання про об'єднання справи № 760/11025/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП зі справою № 760/11026/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП в одне провадження та просила закрити провадження у зв"язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор та ОСОБА_1 не заперечували проти об"єднання матеріалів двох адміністративних справ в одне провадження.

В судовому засіданні встановлено, що за даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни у майновому стані, а саме про придбання земельної ділянки і житлового будинку, зареєстровано в Реєстрі 12.12.2017 об 10 год. 39 хв.

Згідно відповіді Національного агентства дата публікації повідомлень на сайті співпадає з фактичною датою подання до Реєстру.

Про технічну справність реєстру та можливість подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з 00:00 год. 26.05.2017 по 23:59 год. 04.06.2017 свідчить відповідь адміністратора Реєстру - державного підприємства «Українські спеціальні системи» та НАЗК.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вважає, що його вина підтверджується зібраними по справі доказами, а також додав, що зазначені захисником ОСОБА_3 саме правовідносини, відповідно до Сімейного кодексу України, які стосуються ОСОБА_1 та його дружини, ніяким чином не відносяться до адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його представника, прокурора, дослідивши матеріали справи, враховуючи встановлені обставини справи, приходжу до висновку про закриття провадження в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 1600 грн.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу №675 придбав житловий будинок, вартість якого перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 травня відповідного року, тобто суму 1 460 283 гривень, а також відповідно до договору купівлі-продажу придбав № 673 земельну ділянку, вартість якого перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 травня відповідного року, тобто суму 138 734 гривень

В момент набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру він був суб'єктом декларування, відповідно до положень підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1700-VII, суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноваження на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: військові посадові особи Збройних Сил України.

В порушення визначеного ч. 2 ст. ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» десятиденного строку ОСОБА_1 не було повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни в його майновому стані. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП,на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов'язок з'ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статтіне визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризуєтьсянаявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на уникнення фінансового контролю доходів заслуговують на увагу, оскільки останній зазначив, що грошові кошти, за рахунок яких було придбано земельну ділянку та житловий будинок, отримані в законний спосіб та із законних джерел, які задекларовані в його деклараціях. Придбане майно також задекларовано в декларації за 2017 року

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують це твердження, в матеріалах справи немає.

Окрім цього, під час розгляду справи не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_1 мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки квартира була придбана у законний спосіб та з законних джерел, її придбання зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що також свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб'єкта декларування.

Таким чином, суддею встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до Рішення Конституціного Суду України від 06.10.2010 року, справа 1-27/2010, з об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватися при його вчиненні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6, 247, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Об'єднати в одне провадження справу № 760/11025/18, 3/760/3958/18 про притягнення ОСОБА_1до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП зі справою № 760/11026/18, 3/760/3959/18 про притягнення ОСОБА_1за ч.2 ст.17206 КУпАП, присвоївши загальний номер справи № 760/11025/18, номер провадження 3/760/3958/18.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Курова