Справа № 303/6495/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2018.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Мукачева вул. Токаря, 33, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 14.11.2017, о 00 год. 32 хв. в м. Мукачеві по вул. І. Зріні, керував транспортним засобом марки «SKODA Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі поданій 21.02.2018, ОСОБА_1 просить постанову Мукачівського міськрайонного суду від 12.02.2018 щодо нього скасувати та закрити провадження в справі. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, оскільки при вирішенні справи судом не враховано його заперечення вживання алкоголю, а наявний у справі медичний Акт №359 від 14.11.2017 складений з порушенням вимог Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів стану алкогольного спяніння, позаяк не містить зазначення часу обстеження, номеру технічного засобу, який застосовувався та дату його останньої повірки. Вважає, що у звязку із його запереченням факту вживання алкоголю повинно було бути проведене лабораторне дослідження на предмет виявлення стану спяніння, чого зроблено не було, відтак проведений щодо нього огляд на стан спяніння є таким, що не відповідає вимогам Інструкції, а його результат - недійсним.

В апеляційній скарзі поданій до апеляційного суду 22.02.2018, ОСОБА_1 ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції щодо нього та закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує на порушення судом першої інстанції його права на захист, а також норм матеріального та процесуального права, оскільки справу було розглянуто в його відсутності, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП та вплинуло на повноту і обєктивність судового розгляду.

-2-

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності правопорушника ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причину своєї неявки, суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи викладені в апеляційних скаргах, відтворивши відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними і дослідженими судом доказами.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 005873 від 14.11.2017, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та доданим до протоколу висновком Мукачівської ЦРЛ №359 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння.

Вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 обставини знайшли своє підтвердження при відтворенні відеозапису з нагрудного відео-реєстратора від 14.11.2017.

Апеляційний суд вважає наведені докази допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження ОСОБА_1 в апеляційних скаргах про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, є необгрунтованими.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

Обґрунтування вимог апеляційних скарг щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не зясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

-3-

Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі від 21.02.2018 твердження про невідповідність, на його думку, проведеного щодо нього огляду на стан спяніння вимогам нормативних актів, є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, був проведений у точній відповідності до вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.

Крім того, як вбачається з висновку Мукачівської ЦРЛ №359 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого на підставі відповідного Акту медичного огляду, всупереч твердженню апелянта, містить дані щодо часу обстеження ОСОБА_1, назву спеціального технічного засобу, дату, а тому наведені ОСОБА_1 в апеляційних скаргах твердження про неповноту та невідповідність такого вимогам Інструкції спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_1, викладені ним в апеляційній скарзі від 21.02.2018 про недійсність результатів огляду у звязку з не проведенням щодо нього лабораторних досліджень на предмет виявлення стану алкогольного спяніння, оскільки відповідно до п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, проведення лабораторних досліджень є обовязковим на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі від 22.02.2018 на те, що судом при прийнятті рішення допущено порушення вимог ст.268 КУпАП апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки в постанові суду цим обставинам дана обґрунтована оцінка.

У звязку з цим, апеляційний суд враховує, що у постанові суду першої інстанції при прийнятті рішення враховано клопотання від 27.01.2018, подане адвокатом ОСОБА_1 ОСОБА_2 без належного підтвердження поважності причини неявки до суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 чотири рази був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення місцевим судом, однак на її розгляд не зявився, реалізувавши таким чином свої процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП. При таких обставинах і відношенні особи до розгляду справи, не можна вважати порушенням її прав.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор роти №1 взводу №2 батальйону УПП у містах Ужгороді і Мукачеві лейтенант поліції ОСОБА_3 була упереджена при складанні протоколу, що в неї були підстави фальсифікувати такий, на ці дані в апеляційній скарзі й не вказується. Також, не здобуто доказів про те, що у лікаря Мукачівської ЦРЛ ОСОБА_4 при освідуванні ОСОБА_5 на стан алкогольного спяніння були підстави вносити неправдиві дані у висновок. Тому, суд приходить до висновку, що інспектор роти №1 взводу №2 батальйону УПП у містах Ужгороді і Мукачеві лейтенант поліції ОСОБА_3 та лікар Мукачівської ЦРЛ ОСОБА_4 при виконанні своїх функціональних обовязків діяли в межах наданих їм повноважень.

-4-

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП надано не було.

Враховуючи викладнене, порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, апеляційним судом не встановлено, а тому постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а апеляційні скарги ОСОБА_1 такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2018 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: