Провадження № 33/792/270/18
Справа № 686/3882/18 Головуючий в 1-й інстанції Трембач О. Л.
Категорія:ст.ст.122-4, 124 КУпАП Доповідач Вітюк І. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Бондара В.Б., потерпілого ОСОБА_2, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу захисника Бондара В.Б. на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим за ст.124, ст.122-4 КУпАП та накладено на нього стягнення:

-за ст.124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

-за ст.122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн.

У відповідності до ст.36 КУпАП накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.122-4 КУпАП закрито за малозначністю та оголошено йому усне зауваження.

Згідно з постановою суду, 06.02.2018 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницькому на перехресті вулиць Трудової та Вінницьке шосе від вул. Профспілкової в напрямку вул. Прибузької, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Audi A7» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався попереду, після чого водії залишили місце пригоди. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_3 - адвокат Бондар В.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності події та складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та немотивованою, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, в основу якої покладено висновки, які ґрунтуються на неналежних, недопустимих та недостовірних доказах, які жодним чином не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Звертає увагу, що судом першої інстанції під час розгляду справи не дотримано вимог ст.ст.7, 251, 252, 268, 280 КУпАП, що призвело до постановлення неправосудного судового рішення.

Наголошує, що суд, незважаючи на заперечення ОСОБА_3 обставин зазначених в адмінпротоколах, докази по справі не досліджував, так як не викликав свідків (ОСОБА_2, ОСОБА_4.); аргументував свої висновки неналежними та недопустимими доказами.

На переконання апелянта, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено докази, навіть ті, що знаходилися в матеріалах справи, розгляд справи проведено однобічно та не об'єктивно, належних та допустимих доказів в ході судового розгляду здобуто не було; порушення ОСОБА_3 п.2.3б, 13.1, 2.10а Правил дорожнього руху підтвердження не знайшло, а тому в його діях відсутні склади адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст.124 КУпАП.

У доповненнях до апеляційної скарги захисник просить додатково дослідити письмові докази, які вказують на обставини, передбачені ст.ст.34,35 КУпАП, дати їм оцінку, і в разі встановлення вини ОСОБА_3 обрати йому вид адміністративного стягнення, не пов'язаний з позбавленням права керування транспортними засобами.

Зазначає, що рішення суду містить перелік доказів без будь-якого їх аналізу та не дає оцінку існуючим у них суперечностям.

Звертає увагу і на невмотивованість судового рішення в частині накладення адміністративного стягнення, яке за своїм видом і розміром є найбільш суворішим поряд із існуючим альтернативним стягненням, без урахуванням ступеня вини, тяжкості наслідків та особи ОСОБА_3, на утримані якого перебувають дві дитини, одна з яких є дитиною-інвалідом, що потребує індивідуальної програми реабілітації, а також тестя, у якого діагностовано важку хворобу.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_3 п.п.2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху України, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків у виді пошкодження обох автомобілів, а також порушення п.2.10а ПДР України, відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими, повністю узгодженими із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності та взаємозв'язку, навівши у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Тому посилання апелянта на однобічність, поверхневість та неповноту судового розгляду, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.

Так, судом в основу винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, покладені пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_4, дані схеми ДТП, які повністю узгоджуються між собою, а також з характером механічних пошкоджень автомобілів та місцем їх знаходження після події.

Вказані докази повністю викривають ОСОБА_3 у неврахуванні на перехресті дорожньої обстановки, не дотриманні безпечної дистанції та бокового інтервалу, що призвело до ДТП, а також залишення місця пригоди.

Отже, висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений доказами, зібраними та дослідженими у судовому засіданні, в передбаченому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення.

Та обставина, що в адмінпротоколі не розкрито в якому напрямку рухалися автомобілі до моменту зіткнення (в попутному чи зустрічному), не свідчить про істотне порушення його складання, адже із його змісту вбачається, що водій ОСОБА_3 здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався попереду, а показаннями учасників ДТП підтверджується та обставина, що вони рухалися в попутному напрямку.

Дані схеми місця ДТП щодо характеру пошкоджень автомобілів повністю узгоджуються із поясненнями ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, та долучені до апеляційної скарги документи, апеляційним судом встановлено, що обставини ДТП, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та схемі ДТП, не мають суттєвих суперечностей з поясненнями учасників ДТП.

Апелянтом не наведено обґрунтованих доводів, з посиланням на будь-які належні та допустимі докази, які б давали підстави для сумнівів у правильності та об'єктивності висновків місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП та в межах ст.ст.124, 122-4 КУпАП, з чим і погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях неодноразово констатував те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі (справа "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства").

Дії ОСОБА_3, які передували події так і після неї, пов'язані з очевидним для винного грубим нехтуванням елементарних правил безпеки, створили реальну загрозу для здоров'я іншим учасникам дорожнього руху, а тому адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, у даному випадку, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не містять переконливих аргументів, що для ОСОБА_3 особисте керування автомобілем є єдиним можливим способом пересування, здійснення догляду за дитиною чи засобом для виконання своїх трудових обов'язків.

Крім того, відповідальність за вчинення інкримінованих особі адміністративних правопорушень має наставати незалежно від соціального статусу його сім'ї чи роду діяльності, адже застосовується з метою захисту суспільного інтересу та не може впливати на обов'язок суду щодо забезпечення завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, охорони встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області І.В. Вітюк