Справа № 307/1512/18 Провадження № 3/307/483/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративні правопорушення вчинені

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, мешканцем с. Бедевля, вул. Л. Українки, б/н, передбачені ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколів про адміністративні правопорушення вбачається, що 20.05.2018 р., близько 01-ї год., по вул. Л. Українки, у с. Бедевля, ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Volkswagen Passat В 5", н/з 4Е96798, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, на якому не працювала ліва фара в режимі ближнього світла та не зупинився на законну вимогу працівника поліції.

Вважаю, що в частині вчиненняи ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП його слід визнати винуватим, а в частині вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП провадження по справі слід закрити, виходячи з наступного.

З статті 245 КУпАП вбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 122-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП доведена повністю, та стверджується протоколом серії БР, № 061057 від 20.05.2018 р. і його особистими поясненнями, з яких вбачається, що він 20.05.2018 р., близько 01-ї год., повертався додому та одразу не відреагував на вимогу поліцейського зупинити транспортний засіб, оскільки знаходився неподалік свого будинку.

Обираючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, враховую характер вчинених ним правопорушень, ступінь його вини.

Разом з тим, у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР, № 061058 від 20.05.2018 р., дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23.12.2005 р. розяснено, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.).

Під час розгляду справи ОСОБА_1 ствердив, що не вживав алкогольні напої, а висновок щодо вмісту в його крові алкоголю не є належним доказом, оскільки не відповідає встановленим законодавством вимогам.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.05.2018 р., виданого Тячівською РЛ № 1, лікарем ОСОБА_2 було виявлено у ОСОБА_1 ступінь алкогольного спяніння.

Згідно п. п. 3, 9, 15 та 16 розділу ІІІ "Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Під час розгляду справи було задоволено клопотання ОСОБА_1 та витребувано від головного лікаря Тячівської РЛ № 1 документи, які б підтверджували проходження лікарем ОСОБА_2, яка проводила огляд на виявлення стану алкогольного спяніння, тематичного удосконалення щодо огляду у закладах охорони здоровя на виявлення стану алкогольного спяніння за відповідною програмою згідно чинного законодавства, належним чином посвідченні ксерокопії сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки або обладнання для виявлення стану алкогольного спяніння, дозволених МОЗ, та акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

Однак, головним лікарем Тячівської РЛ № 1 було надано тільки ксерокопії свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 136 від 20.05.2018 р. та повідомлено, що лікар ОСОБА_2, яка проводила огляд ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного спяніння, тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством не проходила.

Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції вважаються недійсними.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 р. розяснено, що зміст постанови про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП України. Зокрема, у постанові про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи, що при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 не було дотримано порядку його проведення та оформлення висновку на стан алкогольного спяніння, виникають сумніви у доведеності його вини.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому провадження у справі в цій частині слід закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 247 п. 1, 251, 252, 245, 280, 283 КУпАП, п. п. 3, 9, 15, 16 та 22 розділу ІІІ "Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", п. п. 24, 27 постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" № 14 від 23.12.2005 р.,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі девять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сто пятдесят три гривні).

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України триста пятдесят дві гривні 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_3