Справа №: 653/1531/18
Провадження № 3/653/868/18
П О С Т А Н О В А
іменем України

22 травня 2018 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Крапівіна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від військової прокуратури Херсонського гарнізону південного регіону України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 , військовослужбовець, за ч.2 ст. 172-15 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 року ОСОБА_1 проходячи військову службу, не доповів своїм безпосереднім командирам про факт самовільного залишення військової частини або місця служби матроса ОСОБА_2 .

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-15 КУпАП- порушення правил несення прикордонної служби .
ОСОБА_1 вину в скоєнні вказаного правопорушення визнав повністю.

Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані уповноваженою посадовою особою за ч.2 ст.172-18 КУпАП, а саме: порушення правил несення прикордонної служби, вчинене в умовах особливого періоду, що є неправильним з наступних підстав:

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 N 3543-ХІІ особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, дія особливого періоду обмежується строками, встановленими для проведення мобілізації, або часом, протягом якого діє воєнний стан і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

17 березня 2014 року Виконуючим обов`язки Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року.

Згідно пункту 8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України.

Закон України від 17 березня 2014 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності з дня його опублікування, а саме - 18 березня 2014 року.

Відповідно до пункту 3 зазначеного Указу мобілізація проводиться протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України «Про оборону України» та абзацу 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період, тривалість якого пов`язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено п. 3 Указу, тобто 45 діб.

Отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в.о. Президента України від 17 березня 2014 року становила 45 діб: з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року.

Указом Виконуючого обов`язки Президента України від 6 травня 2014 року «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України від 06.05.2014, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України від 6 травня 2014 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 7 травня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу В.о. Президента України від 6 травня 2014 року становила 45 діб: з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року.

Указом Президента України від 21 липня 2014 року , який затверджено Законом України від 22 липня 2014 року, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України від 22 липня 2014 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 24 липня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року становила 45 діб: з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року.

Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15, який затверджено Законом України від 15.01.2015 року, оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Закон України від 15.01.2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 20 січня 2015 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 становила 210 діб: з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.

Таким чином, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент складення протоколу 21.05.2017 року особливий період не діяв, що свідчить про те, що дії ОСОБА_1 безпідставно кваліфіковані за вказаною ознакою, передбаченою ч. 2 ст. 172-15 КУпАП України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , слід кваліфікувати за ч.1 ст.172-15 КУпАП.

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1 КпАП України суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 172-15 КУпАП України та притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить1190 грн (одна тисяча сто дев`яносто гривень) на користь держави (р/р 0112, код 37934859, МФО 852010 банк УК у Генічеському районі/ Генічеський район/ 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень /триста п`ятдесят дві гривні сорок копійок/ на р/р 0001, банк ГУК у м. Києві, МФО 820019, , код платежу 22030106, призначення платежу / «Судовий збір», код 02886775 Відповідно до п.5 З.У. «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили « »_______________20___р.

Строк пред`явлення постанови до виконання становить три місяці з дня її винесення

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна