Справа №487/1785/18 23.07.2018
Провадження №33/784/332/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №487/1785/18 Головуючий у районному суді: Боброва І.В.
Провадження № 33/784/332/18 Головуючий у апеляційному суді: Крамаренко Т.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 273699, 23 березня 2018 року о 20 годині 50 хвилин на автодорозі Н-24 «Благовіщенськ-Миколаїв» км 201, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом LANDMARK, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, млява мова. У зв'язку з цим, ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки або у медичному закладі.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2018 року скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу обґрунтовував тим, що судом першої інстанції не повно з'ясовані всі обставини справи, а саме те, що за кермом транспортного засобу він не перебував та не керував ним.

До того ж стверджував, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом, оскільки при його складання були допущенні чисельні порушення вимог закону.

В судове засідання призначене на 11 год. 23 липня 2018 року ОСОБА_3 та його захисник - Погребняк К.В. не з'явились про причини не явки суду не повідомили, про місце й час судового засідання повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи містяться зворотні повідомлення від 13 липня 2018 року.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі Правила) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють названими Правилами.

За п. 1.10. Правил, водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п. п. «б», «д» п. 2.3., «а» п. 2.9. та п.2.5. Правил водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов'язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У зв'язку з цим, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру встановлення проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду передбачено однойменною Інструкцією, яка 9 листопада 2015 року затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров'я № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Що стосується доказової бази у справах про адміністративні порушення, то слід зазначити наступне.

За положеннями статей 251 та 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу статей 33-35 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Постанова судді, яка оскаржується в повній мірі відповідає виписаним вище положенням.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №273699, водій ОСОБА_3 23 березня 2018 року на автодорозі Н-24 «Благовіщенськ-Миколаїв» км 201, керував транспортним засобом LANDMARK, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, млява мова.У зв'язку з цим, йому запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння. Від проходження такого огляду за місцем зупинки і в закладах охорони здоров'я він відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Зазначений протокол складено за участю двох свідків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та до нього додані письмові їх пояснення проте, що за кермом перебував ОСОБА_3, який від проходження медичного огляду на місці зупинки або в медичному закладі на стан алкогольного сп'яніння відмовився (а.с.3-4).

Отже, вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 № 1395.

Крім того, належним доказам у справі є пояснення інспектора Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області Чайки М.В., наданих у суді першої інстанції під час розгляду справи з яких вбачається, що за кермом перебував саме ОСОБА_3

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться працівником поліції у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Відмова від проходження огляду на стан сп'яніння, є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності.

У зв'язку з наведеним вище, суд вважає, що у справі достатньо належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому його обґрунтовано та законно притягнуто до адміністративної відповідальності із застосуваням санкції, передбачені названою статтею.

При прийнятті рішення, суддя обґрунтовано врахував письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які відповідно до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що він не керував автомобілем не заслуговує на увагу, оскільки воно повністю спростовується наведеними вище доказами.

Істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі норм КУпАП, на які вказують особа-правопорушник та його представник, при апеляційному перегляді не встановлено, а тому судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином вмотивованим.

Таким чином, слід констатувати, що суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення - провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 18 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Т.В. Крамаренко