П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., при секретарі Костюк Л.А., особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2018.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Ужгород, вул. І. Франка, 56 «а»/ 16, непрацюючий, громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП й на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. у дохід держави.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 083844 від 17.12.2017 та постанови судді від 16.03.2018 вбачається, що 17.12.2017, о 03 год. 30 хв. ОСОБА_1, в м. Ужгород по вул. Залізничній, 1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», дорожній номерний знак Е О525 ІК з ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан спяніння на місці та в медичній установі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив Правила дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2018 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Просить визнати незаконними дії працівників поліції, які склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 083844 від 17.12.2017. Вказує на те, що згідно постанови серії АР №468398 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. та протоколу серії БР 083844 від 17.12.2017, він в один і той же час вчиняв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП будучи тверезим, а згідно протоколу серії БР 083844, в той же час, в тому ж місці вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, знаходячись в стані алкогольного спяніння.

-2-

Зазначає, що 05.03.2018 Ужгородським міськрайонним судом постанову серії АР № 468398 - скасовано, а провадження у справі закрито. Згідно ст. 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, повязаних із розглядом справи.

В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що справу судом першої інстанції розглянуто у його відсутності, чим порушено ст..268 КУпАП, оскільки належним чином не був повідомлений про день та час розгляду справи, а також не був повідомлений його представник.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу та доповнення до неї, просили закрити провадження у справі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

-3-

Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом установлено, що ОСОБА_1 17.12.2017, о 03 год. 30 хв., в м. Ужгороді по вул. Залізничній, 1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», дорожній номерний знак Е О525 ІК з ознаками алкогольного спяніння ( запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження огляду на стан спяніння на місці та в медичній установі відмовився в присутності двох свідків.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №083844 від 17.12.2017, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми, оскільки містить всі необхідні відомості щодо даних про особу порушника та анкетних відомостей свідків правопорушення; долученими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку; відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, згідно якого ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції під час керування транспортним засобом марки «ВАЗ 2101», у звязку з виявленими працівником поліції ознаками алкогольного спяніння водію було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою сертифікованого приладу або в закладі охорони здоров'я, однак такий відмовився від вказаних вимог поліцейського, після чого було залучено свідків, в присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння у встановленому Законом порядку.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор взводу №1 взводу роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві лейтенант поліції ОСОБА_5, як особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення та інспектор патрульної поліції роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві лейтенант поліції ОСОБА_6, яка відібрала письмові пояснення у свідків правопорушення, були упереджені при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, що в них були підстави фальсифікувати такі, на ці дані в апеляційній скарзі й не вказується. Тому, суд приходить до висновку, що інспектори поліції при виконанні своїх функціональних обовязків діяли в межах наданих їм повноважень, оскільки матеріали справи складені згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС та МОЗ України №1395 від 07.11.2015, №1452/735 від 09.11.2015.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були свідками відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного спяніння, були підстави для його обмови, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

-4-

Всім наявним у справі доказам, суд першої інстанції дав належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Крім того, апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта щодо заперечення обставин вчинення правопорушення у звязку з скасуванням постанови інспектора роти № 1 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві серії АР № 468398 від 17.12.2017, оскільки вона не спростовує висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та стосується обставин вчинення правопорушень, які підпадають під ознаки інших діянь, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, що стали підставою для зупинки транспортного засобу поліцейськими. Так, наявність рішення суду про скасування постанови інспектора патрульної поліції за фактом вчинення правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП не має преюдиційного значення при розгляді справи за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу правопорушення, оскільки розгляд проводився на підставі всіх наявних у справі доказів, дано їм належну правову оцінку та прийнято рішення, з врахування цих доказів на підставі їх взаємозвязку.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Чмовша В.В. обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті, яка є безальтернативною, з врахуванням характеру та ступеню адміністративного правопорушення, особи правопорушника, і є справедливим.

Що стосується показань свідка ОСОБА_7 про те, що він сидів за кермом автомобіля, що належить ОСОБА_1 на якому приїхали до автовокзалу у м. Ужгороді - 17.12.2017, а ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні і автомобілем не керував, то апеляційний суд оцінює їх критично, як такі, що направлені на захист та уникнення адміністративної відповідальності правопорушником ОСОБА_1. Правдивість вказаних показань спростовується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вони суперечать зібраним доказам та матеріалам справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, спростовуються відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських. Крім того, апеляційним судом при відхиленні вказаних показань береться до уваги і той факт, що свідок ОСОБА_7 перебуває з ОСОБА_1 у дружніх стосунках, проживають в одному багатоквартирному будинку, є сусідами.

Апеляційний суд також, відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив його право на захист та позбавив можливості приймати участь у розгляді справи щодо нього, оскільки вказане спростовується наявними у матеріалах справи заявами про відкладення розгляду справи та судовою повісткою про виклик до суду отриману ОСОБА_1 (а.с.10- 11,13).

Докази в даній справі про адміністративне правопорушення здобуті відповідно до вимог КУпАП та інших нормативних актів України, і підстави визнання їх недопустимими в апеляційного суду відсутні.

-5-

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин справи та особи правопорушника, і є розмірним до вчиненого і справедливим.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення також враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження у справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних належних та допустимих доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2018 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: