Справа № 487/2226/18 19.07.2018 19.07.2018 19.07.2018
Номер провадження: 33/784/333/18
Провадження № 33/784/333/18 Головуючий у 1 інстанції Гаврасієнко В.О..
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач апеляційного суду Галущенко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Галущенка О.І.

при секретарі Богуславської О.М.,

за відсутності особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

12 квітня 2018 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом автомобілем марки Landmark-НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в Заводському районі по пр. Центральному біля будинку 17 м. Миколаєва з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло. Згідно висновку №521 від 12 квітня 2018 року лікаря обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_2 перебував у стані наркологічного сп'яніння.

16 квітня 2018 року о 12 год. 45 хв. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом автомобілем марки Landmark-НОМЕР_2, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в Заводському районі по вул.. Лазурна, 4 м. Миколаєва з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук. Згідно висновку №544 від 16 квітня 2018 року лікаря обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_2 перебував у стані наркологічного сп'яніння.

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції неповною мірою з'ясовані та не враховані всі обставини справи, які мають значення для її вирішення.

Зазначає, що огляд на стан сп'яніння був проведений працівниками поліції з порушенням ч. 2 ст. 266 КУпАП, оскільки при огляді були відсутні свідки.

До того ж стверджує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки залученої ним довідки з медичного центру, згідно якої в його крові не виявлено наркотичних речовин.

Належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився (а. с.- 41, 52)

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, апеляційний суд доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото- відеозйомки, письмових документів, відео і таке інше.

Як вбачається з протоколів про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2 керував автомобілем в стані наркотичного сп'яніння, про що свідчать висновки лікаря №521 від 12 квітня 2018 року та №544 від 16 квітня 2018 року.

При вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд вірно послався на дані протоколів про адміністративне правопорушення, які складено на підставі висновків лікаря (медичного огляду лікаря на стан сп'яніння) №521 від 12 квітня 2018 року та №544 від 16 квітня 2018 року, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями п. 4 розділу І, п. 12 розділу ІІ , п.п. 7, 12, 17 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до пункту 4 розділу I цієї Інструкції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов'язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп'яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкіряного покриву обличчя і рук.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що поліцейськими під час огляду ОСОБА_2 в місці зупинки його транспортного засобу виявлені ознаки наркотичного сп'яніння та що саме ці ознаки стали підставою вимоги до водія пройти медичний огляд у найближчому медичному закладі в присутності поліцейського.

Зазначене підтверджується також оглядом відео з нагрудного відеореєстратора поліцейського ( а.с-51).

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі, відповідає вимогам Інструкції.

Тому наведене спростовує доводи апелянта про порушення процедури та порядку проведення огляду на визначення стану сп'яніння відносно нього за відсутності свідків.

Посилання ОСОБА_2 на його зауваження в протоколі щодо необхідності проведення аналізу шляхом відбору у нього крові є необгрунтованими, так як за пунктом 13 розділу ІІІ вищенаведеної Інструкції для дослідження біологічного середовища кров може використовуватися лише у тому випадку, якщо у обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу Інструкції.

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, результати огляду водіїв транспортних засобів в закладах охорони здоров'я можуть вважатися достовірними лише в тому випадку, якщо такий огляд проведено в присутності поліцейського та не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно п. 22 розділу ІІІ цієї Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважається недійсним.

Виходячи з цих нормативних вимог, надана ОСОБА_2 довідка про проведення медичної іммунохроматографії від 17 квітня 2018 року, є недопустимим доказом, оскільки це дослідження проведено у відсутності поліцейського та на наступний день після вчинення адміністративного правопорушення.

До того ж згідно акту №521 від 12 квітня 2018 року медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, результату токсикологічного дослідження №627 від 16 квітня 2018 року та акту №544 від 16 квітня 2018 року медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та результату токсикологічного дослідження №646 від 17 квітня 2018 року в сечі ОСОБА_2 виявлені каннабіноїди.

З огляду на наведене, судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а його висновки про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які на законних підставах долучені до матеріалів справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню.

Стягнення за вчинення адміністративних правопорушень за їх сукупністю правильно призначено ОСОБА_2 з урахуванням вимог ст. ст. 33, 34, 36 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Галущенко