Номер провадження: 33/785/812/18
Номер справи місцевого суду: 521/7780/18
Головуючий у першій інстанції Журик С. В.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., за участю: секретаря судового засідання Стоянової Л.І., представника Одеської митниці ДФС - Безлущенка О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Ткаченка О.В. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.05.2018 року, -

встановив:

Оскаржуваною постановою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт Білозерка, Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого водієм «РВ APOSTOLOV O.V.» на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду представник Одеської митниці ДФС Ткаченко О.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% від вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил - 1119060,00 гривень з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник митниці посилається на те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України підтверджується доказами, оскільки останній, будучи перевізником товарів, а тому, у відповідності до вимог п.37 ст.4, ч.ч.1,3 ст.335 МК України, був відповідальним за перевезення цих товарів та уповноважений на здійснення митних процедур при ввезені товару на територію України, знав про невідповідність товаросупровідних документів, необхідних для вивезення цих товарів за межі митної території України, оскільки безпосередньо здійснив їх заміну перед їх подачею митному органу.

Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю ОСОБА_5, який будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5, будучи повідомленим про дату та час розгляду в апеляційному суді, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, не заявляв клопотання про перенесення розгляду справи, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_5, як небажання останнього особисто прийняти участь в розгляді його справи в суді апеляційної інстанції.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Заслухавши представника Одеської митниці ДФС Безлущенка О.С., який підтримав апеляційну скаргу, просив постанову судді районного суду скасувати, прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_5 винним у вчинені адміністративного правопорушення, але у зв'язку із закінченням на даний час строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.467 МК України, вважав за необхідне провадження по справі, відповідно до вимог п.7 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити; вивчивши матеріали справи та дослідивши докази; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №1854/50000/17 приблизно о 19 годин 35 хвилин в зону митного контролю пункту пропуску «Старокозаче - Тудора» митного поста «Аккерман» Одеської митниці ДФС, в напрямку з Молдови до України, в'їхав вантажний автомобіль НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, країна реєстрації - Україна, та напівпричіп-контейнеровоз марки «Schmitz SCF24G» реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, країна реєстрації - Україна, під керуванням громадянина України ОСОБА_5.

Для митного оформлення товару «автозапчастини» громадянином України ОСОБА_5 були подані наступні документи: CMR (міжнародна товарно-транспортна накладна) №б/н, інвойс №45546 від 25.09.2017 на товар «автозапчастини», згідно яких відправником виступає: FA.ARMADA-MIAMI, INC. 1710 NE 191 ST, 303-3 MIAMI FLORIDA 33179 USA; a отримувачем: ПАТ «ИВТ», Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Промислова, 7. Згідно поданих документів на територію України ввозиться товар «автозапчастини» загальною вагою 2268 кг., загальна ціна згідно інвойсу №45546 від 25.09.2017 на зазначений товар складає 4832,50 доларів США. В наданій до оформлення товарно-транспортній накладній відсутні відмітки про оформлення товару «автозапчастини» митними органами Республіки Молдова.

Під час візуального огляду кабіни вантажного автомобіля НОМЕР_5 було виявлено пакет документів, а саме: міжнародна товарно- транспортна накладна №0962280 від 13.11.2017, інвойс №45546 від 25.09.2017 та доповнення до цього інвойсу, Bill of lading №NAM2834042, а також вантажна митна декларація оформлена митними органами Республіки Молдова №3150Т790 від 15.11.17 року.

П'ятим відділом оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Одеської митниці ДФС було встановлено, що 14.11.2017 громадянином України ОСОБА_5 вантажним автомобілем НОМЕР_6, номер кузова НОМЕР_2, країна реєстрації - Україна, та напівпричіпом-контейнеровозом марки «Schmitz SCF24G» реєстраційний номер НОМЕР_7, номер кузова НОМЕР_4, країна реєстрації - Україна, було вивезено за межі митної території України такі товари: «автомобіль 2012 «Toyota tundra SR»; SR5 vin:НОМЕР_8» загальною вагою 2306,52 кг., загальною вартістю 7000,00 доларів США; «автозапчастини» загальною вагою 2268,00 кг., загальною вартістю 13403,98 доларів США. Вищезазначені дані були встановлені згідно вищевказаним документам, виявленим під час візуального огляду кабіни вантажного автомобіля НОМЕР_5.

Згідно пояснень наданих громадянином України ОСОБА_5 було встановлено, що на виїзд з території Республіка Молдова ним до митного оформлення були подані ті ж самі документи, на підставі яких ним було ввезено на митну територію Республіки Молдова товари «автомобіль 2012 «Toyota tundra» SR; SR5 vin:НОМЕР_8» загальною вагою 2306,52 кг., загальною вартістю 7000,00 доларів США; «автозапчастини» загальною вагою 2268,00 кг., загальною вартістю 13403,98 доларів США. Також згідно пояснень громадянина України ОСОБА_5 товар і «автомобіль 2012 «Toyota tundra SR»; SR5 vin:НОМЕР_8» був доставлений отримувачу в м. Вулканешти (Республіка Молдова), а товар «автозапчастини» було повернуто до України. Після оформлення на виїзд з території Республіка Молдова громадянин України ОСОБА_5 на вантажному автомобілі НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, країна реєстрації - Україна, та напівпричіпом- контейнеровозом марки «Schmitz SCF24G І» реєстраційний номер НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_4, країна реєстрації - Україна, в якому знаходився товар «автозапчастини», зупинився на нейтральній території між пунктом пропуску «Тудора» та пунктом пропуску «Старокозаче», та очікував документів для оформлення товару «автозапчастини» для ввезення їх на митну територію України. Згідно пояснень громадянина України ОСОБА_5 26.11.2017 року біля пункту пропуску «Старокозаче» зі сторони України йому було передано пакет документів для оформлення товару «автозапчастини» для ввезення на митну територію України, а саме CMR (міжнародна товарно- І транспортна накладна) №б/н, інвойс №45546 від 25.09.2017 на товар автозапчастини», згідно яких відправником виступає: FA.ARMADA-MIAMI, INC. 1710 NE 191 ST, 303-3 MIAMI FLORIDA 33179 USA; а отримувачем: ПАТ «ИВТ», Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Промислова, 7.

Номер та дата інвойсу, який було надано для вивезення з митної території України товарів «автозапчастини» та інвойсу, який було подано при зворотному ввезенні товарів «автозапчастини» на митну територію України є однаковими, а загальна вартість на товар «автозапчастини» значно відрізняються (при вивезенні з митної території України товарів «автозапчастини» загальна вартість товару складала 13403,98 доларів США, а при ввезенні зазначених товарів на митну територію України в інвойсі загальна вартість зазначена в розмірі 4832,50 доларів США).

Таким чином, громадянином України ОСОБА_5 для митного оформлення було надано документи що містять неправдиві відомості.

На підставі вказаних обставин співробітниками Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_5, було складено протокол про порушення митних правил №1854/50000/17, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Приймаючи рішення про закриття провадження по справі суддя районного суду вказав, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 483 МК України, оскільки він не є суб'єктом зазначеного правопорушення. Крім того, суддя послався на те, що відсутня подія цього правопорушення. Такого висновку суддя районного суду прийшов виходячи з того, що ОСОБА_5 працює в «PB APOSTOLOV O.V.» водієм, до його обов'язків входить перевезення вантажу. ОСОБА_5 за родом виконуваних ним обов'язків водія не може та не повинен усвідомлювати відомості щодо змісту всіх товарів та документів які супроводжують ці товари. Таким чином, не усвідомлюючи відомостей щодо змісту перевезених товарів та документів, які супроводжують цей вантаж, ОСОБА_5 не міг усвідомлювати протиправний характер дій щодо переміщує товарів через митний кордон України, з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, тим самим передбачати шкідливі наслідки і бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків. З цих же підстав, за твердженням судді районного суду, ОСОБА_5 не міг передбачати можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розрахував на їх відвернення або не передбачав можливості настання таких наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити. Суддя послався на те, що ОСОБА_5 не міг бути обізнаний щодо ймовірного факту переміщення цього вантажу через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості, якби такий факт навіть існував та був доведений матеріалами справи. З урахуванням наведеного слідчий суддя прийшов до висновку про те, що ОСОБА_5 не міг вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України, а саме переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, що містять неправдиві відомості необхідні для визначення його митної вартості, ні в формі умислу ні у формі необережності, як висновок, він не є суб'єктом зазначеного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення судді районного суду є необґрунтованим та підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України, ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наявність об'єкту, об'єктивної сторони, суб'єкту та суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов'язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.

За положеннями ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у їх вчиненні, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Відповідно до положень ст.ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП, ст.494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З наведеного слідує, що протокол про порушення митних правил, разом з долученими до нього матеріалами, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду №8 від 03.06. 2005 року № «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», незаконним переміщенням предметів із приховуванням від митного контролю - є їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлення сховищ, тайників та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з наданням митному органу як підстави для переміщення товару підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Диспозицією ч.1 ст.483 МК України передбачено настання відповідальності або за переміщення через митний кордон, або за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Крім того, ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Ст. 50 цього кодексу передбачені цілі використання відомостей про митну вартість.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні дій, спрямованих на переміщення, і в переміщенні через митний кордон України автозапчастин, при цьому вчинив такі дії з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення даного товару, відповідного документу, що містить неправдиві дані щодо вартості товару.

За переконанням апеляційного суду ОСОБА_5 працюючи в «PB APOSTOLOV O.V.» водієм, виконуючи обов'язки з перевезення вантажу через митний кордон, за родом виконуваних ним обов'язків має бути обізнаним та повинен усвідомлювати відомості щодо змісту всіх товарів та документів які супроводжують товари, які ним перевозяться, у зв'язку з чим надаючи митному органу такі документи, мав перевірити їх на предмет правдивості шляхом порівняння тих, що перебували у нього в автомобілі та були підставами для вивезення товару з території Республіки Молдови, з тими які йому передали 26.11.2017 року на нейтральній території до в'їзду на територію України, біля пункту пропуску «Старокозаче» для оформлення товару «автозапчастини» для ввезення на митну територію України.

У зв'язку з цим, апеляційний суд вважає необґрунтованими викладені у постанові суду першої інстанції посилання на те, що ОСОБА_5 не мав умислу надати митним органам документи, які містять неправдиві дані.

За таких умов, апеляційний суд приходить до висновку про те, що в матеріалах справи достатньо доказів для того, щоб зробити однозначний висновок про наявність в діях останнього прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

З урахуванням вищенаведеного, за наявності сукупності наданих та досліджених по даній справі доказів, апеляційний суд вважає помилковим здійснений судом першої інстанції висновок про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому постанова районного суду підлягає скасуванню.

Разом із тим, згідно за приписами ч.2 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, зокрема передбачених статтею 467 Митного Кодексу України.

Апеляційний суд зазначає, що норма п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень, щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Окрім того, правовий аналіз абз. 1 ст. 247 КУпАП, за переконанням апеляційного суду, дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поєднання закриття провадження по справі з визнанням винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже, за правилами ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

З огляду на те, що адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_5 26.11.2017 року, матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до судді-доповідача апеляційного суду Одеської області у відповідності до протоколу автоматичного розподілу - 06.06.2018 року, що свідчить про те, що з дня вчинення правопорушення не тільки на день розгляду справи апеляційним судом, а і на день отримання суддею-доповідачем цих матеріалів, пройшло більш ніж шість місяців, а тому адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути накладено на ОСОБА_5, у зв'язку з чим справа відносно нього підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 467 МК України.

За таких підстав, апеляційна скарга представника Одеської митниці ДФС підлягає частковому задоволенню, постанова судді районного суду скасуванню, а провадження по справі закриттю, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КПК України, та вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1854/50000/17 товар, після його оформлення у відповідності до вимог Митного Кодексу України, підлягає поверненню власнику майна.

Керуючись ст. 467 МК України, ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Ткаченка О.В. - задовольнити частково.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.05.2018 року якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. - скасувати, та провадження по справі відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити згідно п.7 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.467 МК України.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1854/50000/17 від 27 листопада 2017 року товар, після його оформлення у відповідності до вимог митного законодавства України, повернути власнику майна.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський