Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/368/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.05.2018смт. Доманівка

Суддя Доманівського районного суду Миколаївської області Вадовська А.В., при секретареві Кравець Л.В., за участю прокурора Доманівського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Параконної А.О., особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка об'єднану справу про адміністративні правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, українки, громадянки України, уродженки с.Градівка Веселинівського району Миколаївської області, мешканки АДРЕСА_1, з вищою медичною освітою, одруженої, головного лікаря Комунального закладу "Доманівська центральна районна лікарня", раніше несудимої

за ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

23 квітня 2018 р. на розгляд Доманівського районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_2 надійшли 5 протоколів про адміністративні корупційні правопорушення №№70, 72, 76, 75, 78 про вчинення нею правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП, та 5 протоколів про адміністративні корупційні правопорушення №№71, 73, 74, 77, 79 про вчинення нею правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП, складені старшим оперуповноваженим УЗЕ в Миколаївській області ДЗЕ Національної поліції України майором поліції Абдулагаєвою О.О.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2, займаючи посади заступника головного лікаря з медичної частини та виконуючи обов'язки головного лікаря КЗ "Доманівська ЦРЛ", будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом корупційного правопорушення, порушила встановлені п.п.2,3 ч.1 ст.28 вказаного Закону обов'язки щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, зокрема, не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинила дії і прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів за таких обставин.

04.04.2011 р. рішенням Доманівської районної ради №7 затверджена редакція Статуту Комунального закладу "Доманівська центральна районна лікарня" (далі КЗ "Доманівська ЦРЛ").

Відповідно до Статуту заклад є об'єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ Доманівського району, інтереси якого в межах повноважень, визначених чинним законодавством, представляє Доманівська районна рада.

Постійний контроль за виконанням статутних завдань Закладу здійснює Доманівська районна рада та Управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації.

КЗ "Доманівська ЦРЛ" перебуває в оперативному підпорядкуванні Доманівської районної державної адміністрації.

Таким чином відповідно до вимог глави 7 Цивільного кодексу України КЗ «Доманівська центральна районна лікарня» являється юридичною особою публічного права.

30.03.2012 наказом головного лікаря КЗ «Доманівська центральна

районна лікарня» № 120-О ОСОБА_2 прийнято на посаду

заступника головного лікаря з медичної частини.

Відповідно до посадової інструкції на ОСОБА_2 покладені обов'язки щодо здійснення керівництва лікувально-профілактичним закладом у порядку делегованих повноважень, у разі відсутності керівника - виконання його обов'язків, керівництво діяльністю всіх лікувально-діагностичних відділень, кабінетів та лабораторій стаціонару, аптеки, кабінету медичної статистики і радою медичних сестер, керівництво діяльністю завідувачів відділень.

Крім того, заступник головного лікаря з медичної частини ОСОБА_2 наділена правом віддавати розпорядження і вказівки керівникам та персоналу підпорядкованих структурних підрозділів лікарні, представляти підлеглих працівників до заохочень і вносити пропозиції про накладення дисциплінарних стягнень, під час відсутності головного лікаря користуватись всіма правами головного лікаря.

28.09.2017 наказом головного лікаря № 373-о на ОСОБА_2 покладене виконання обов'язків головного лікаря КЗ «Доманівська центральна районна лікарня» на період до призначення керівника закладу в установленому чинним законодавством України порядку.

Таким чином, ОСОБА_2, як заступник головного лікаря з медичної частини та виконувач обов'язків головного лікаря КЗ «Доманівська центральна районна лікарня», була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому являлась посадовою особою юридичної особи публічного права, у зв'язку з чим, відповідно до пункту «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону.

01.10.2015 між адміністрацією КЗ «Доманівська центральна районна лікарня» та Первинною профспілковою організацією медичних працівників Доманівського району укладений колективний договір на 2015-2018 роки, відповідно до р. 4 якого сторона роботодавця зобов'язана здійснювати преміювання працівників на основі Положення про преміювання.

Відповідно до р.2 Положення, для підведення підсумків роботи лікарняного закладу і окремих підрозділів створюється двостороння комісія від адміністрації і профспілкового комітету, якою визначаються показники і кінцеві результати роботи кожного підрозділу і працівника, які впливають на визначення розміру премії.

24.05.2016 р., 20.12.2016 р. та 19.12.2017 р. у приміщенні КЗ «Доманівська центральна районна лікарня», що по вул.Пирогова, 6, в смт.Доманівка Миколаївської області, відбулись засідання комісії по преміюванню працівників лікарні.

ОСОБА_2 приймала участь у всіх вказаних засіданнях комісії: 24.05.2016 р. та 20.12.2016 р. як заступник головного лікаря з медичної частини, 19.12.2017 р. як в.о.головного лікаря, що підтверджене її підписом у протоколах.

З протоколів засідання комісії встановлено наступне.

24.05.2016 р. на засіданні комісії у складі головного лікаря ОСОБА_4, заступників головного лікаря: ОСОБА_2, ОСОБА_5, головного бухгалтера ОСОБА_6 розглядалося питання затвердження премії у розмірі 4 700 грн. ОСОБА_2, як заступнику головного лікаря з медичної частини.

20.12.2016 р. на засіданні комісії у тому ж складі розглядалося питання затвердження премії працівникам лікарні у зв'язку з особистим вагомим внеском у досягнення лікарні у 2016 р., у тому числі премії у розмірі 5 300 грн. ОСОБА_2, як заступнику головного лікаря з медичної частини.

19.12.2017 р. на засіданні комісії у складі голови комісії - в.о.головного лікаря ОСОБА_2, заступника головного лікаря ОСОБА_5, головного бухгалтера ОСОБА_6, головної медичної сестри, члена профспілкового комітету ЦРЛ ОСОБА_7 розглядалося питання з визначення та затвердження премії працівникам лікарні у зв'язку з наявною економією коштів оплати праці в залежності від займаної посади та особистого внеску кожного працівника в роботу закладу. Зокрема, на засіданні вирішене питання про затвердження премії у розмірі 10 000 грн. ОСОБА_2 як в.о.головного лікаря, та близьким їй особам: у розмірі 500 грн. свекрусі ОСОБА_8 - молодшій медичній сестрі і у розмірі 2 300 грн. секретареві (опрератору комп'ютерного набору) ОСОБА_9, якій ОСОБА_2 доводиться невісткою.

Відповідно до розрахунково-платіжних відомостей КЗ «Доманівська центральна районна лікарня» ОСОБА_2 за травень 2016 р. нарахована премія у розмірі 4 700 грн., за грудень 2016 р. у розмірі 5 300 грн., за грудень 2017 р. у розмірі 10 000 гривень; за грудень 2017 р. нарахована також премія ОСОБА_9 у розмірі 2 300 грн., ОСОБА_8 у розмірі 500 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у скоєнні правопорушень визнала частково: повністю визнала себе винною за правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст.172-7 КУпАП, за ч.2 ст.172-7 КУпАП винною себе по суті визнала за правопорушеннями щодо участі у голосуванні за визначенні розміру власної премії.

Суду пояснила, що вона дійсно приймала участь у зазначених вище засіданнях комісії по преміюванню, про наявність у неї конфлікту при роботі комісії не повідомляла ні членів комісії, ні Доманівську районну раду, ні Доманівську РДА, як і Управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації. Не повідомляла про конфлікт через юридичну необізнаність. Також визнала, що приймала участь у голосуванні за затвердження премій як собі, так і родичам, а саме: свекрусі ОСОБА_8, та рідній сестрі свого чоловіка ОСОБА_9 Щодо участі у голосуванні премії відносно себе пояснила, що рішення комісії щодо розміру премії не було остаточним. Після прийняття такого рішення заклад звертався до начальника відділу економічного розвитку і торгівлі Доманівської РДА з клопотанням, премія нараховувалася лише після погодження. Щодо участі у голосуванні про преміювання свекрухи ОСОБА_8 ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_8 жодним чином не була виділена з числа інших працівників, які займають аналогічні посади, вона не ініціювала розмір її премії. Аналогічні пояснення ОСОБА_2 дала щодо участі у голосуванні при визначенні розміру премії ОСОБА_9, що вона не оцінювала її роботу та не приймала участь у визначенні розміру її премії, ОСОБА_2 лише проголосувала за визначений іншими членами комісії розмір премії ОСОБА_9

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, свідків: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові матеріали суд прийшов до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, за протоколом №78 та адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст172-7 КУпАП, за протоколом №79.

За вказаними протоколами ОСОБА_2 ставиться в провину неповідомлення про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів.

А саме, що ОСОБА_2 доводиться невісткою ОСОБА_9, а тому відповідно до п.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" є близькою особою. При цьому на засіданні комісії з преміювання 19.12.2017 р. ОСОБА_2 не повідомила членів комісії про наявність конфлікту та взяла участь у затвердженні премії близькій особі ОСОБА_9

Не вбачаючи в зазначених діях складів правопорушень, суд виходить з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_9 не є близькими особами в розумінні Закону України "Про запобігання корупції, а тому в діях ОСОБА_2 за даних обставин був відсутній конфлікт, як наслідок відсутні склади зазначених правопорушень.

В абзаці 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" визначене поняття близьких осіб, а саме, що близькими особам є особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки із суб'єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов'язки яких із суб'єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб'єкта.

У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2, як суб'єкт корупційного правопорушення, є невісткою ОСОБА_9, яка в свою чергу є рідною сестрою чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_12

За такого ОСОБА_2 є одночасно суб'єктом правопорушення та невісткою.

Тобто ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_2 є рідною сестрою її чоловіка, а ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_9 є невісткою, а не навпаки.

Рідна сестра чоловіка не входить до переліку близьких осіб, визначеному в абз.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції", а тому не є близькою особою по відношенню до ОСОБА_2

Також суд не вбачає у діях ОСОБА_2 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, за протоколами №76 та №77, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст.172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У частині 1 Закону та ч.2 примітки до ст.172-7 КУпАП визначене поняття реального конфлікту інтересів, за яким під ним слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті, можна констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати:

- у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП);

- у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на об'єктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч. 2 ст. 172-7 КУпАП).

У ході судового розгляду з письмових матеріалів та усних пояснень ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_8 доводиться їй свекрухою, тобто близькою особою в контексті абз.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання корупції".

Також у ході судового розгляду встановлено, що під час засідання комісії з преміювання 19.12.2017 р. ОСОБА_2 не повідомила членів комісії про наявність у неї конфлікту інтересів.

Таким чином, вважаю, що у протоколі доведена наявність приватного інтересу ОСОБА_2 у розумінні визначення поняття "приватний інтерес" у ст.1 Закону.

Наявність близьких родинних стосунків ОСОБА_2 та ОСОБА_8 у сукупності з дослідженими у судовому засіданні доказами дає підстави суду для висновку, що ОСОБА_2 за вказаних обставин діяла в умовах потенційного, а не реального конфлікту.

Такий висновок суду ґрунтується на її поясненнях у судовому засіданні.

Так, ОСОБА_2 підтвердила, що не повідомила членам комісії про родинні стосунки з ОСОБА_8, проте про них усіх членам було відомо, оскільки і вона і свекруха тривалий час працюють в одному закладі. Питання визначення конкретного розміру премії саме ОСОБА_8 на засіданні не обговорювалося, оскільки розмір премії визначався по відділеннях та займаних посадах працівників. ОСОБА_8 нарахована премія у тому ж розмірі, що й іншим молодшим медичним сестрам.

Аналогічні пояснення щодо нарахування премії ОСОБА_8 дали інші члени комісії: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 Усі вони стверджували, що ОСОБА_2 ніяким чином на засіданні комісії не ініціювала питання визначення розміру премії свекрусі.

Більш того, з пояснень зазначених свідків встановлено, що при визначенні розміру премії працівникам на засіданні 19.12.2017 р. комісія з загального списку працівників лікарні виключала працівників, які згідно положення про преміювання, не повинні бути включенні до списку (ті, що мають стягнення, звільнені тощо).

Відносно працівників, які підлягали преміюванню, персонально розмір премії не визначався: визначався по відділеннях та займаних посадах. На засіданні комісії жодним чином не обговорювалося преміювання конкретно ОСОБА_8, її включено до списку працівників, як молодший медичний персона приймального відділення.

Суд не має підстав ставити під сумнів усні пояснення ОСОБА_2 та свідків у цій частині, оскільки вони узгоджуються з письмовими матеріалами.

Так, з додатку до протоколу засідання комісії від 19.12.2017 р. вбачається, що ОСОБА_8 включена до списку по молодшому персоналу приймального відділення та визначений розмір премії у 500 грн. До цього ж списку, крім неї, включені ще 3 особи, двом з яких визначений розмір премії також у 500 грн., одній - у розмірі 250 грн. З усних пояснень ОСОБА_2 та вказаних свідків встановлено, що нарахування премії у розмірі 250 грн. пов'язане з тим, що особа працює на 0,5 ставки.

З того ж додатку вбачається, що молодшому персоналу по інших відділеннях також нарахована премія у розмірі 500 грн.

Аналогічне вбачається з розрахункової відомості за грудень 2017 р.

Таким чином суд приходить до висновку, що наявність приватного інтересу, пов'язаного в існуванні близьких родинних стосунків ОСОБА_2 з ОСОБА_8, не вплинула при визначенні розміру премії ОСОБА_8, а тому у ході судового розгляду не доведена наявність реального конфлікту інтересів, як складової складу правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, за протоколами №76 та №77.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, щодо неповідомлення про наявність конфлікту та участь у засіданні комісії з преміювання при визначенні розміру власної премії доведена повністю.

Такий висновок суд вбачає з наступного.

Згідно із ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів має бути встановлена наявність обов'язкової сукупності таких юридичних фактів:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

3) наявність повноважень на прийняття рішення.

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, 24.05.2016 р. на засіданні комісії у складі головного лікаря ОСОБА_4, заступників головного лікаря: ОСОБА_2, ОСОБА_5, головного бухгалтера ОСОБА_6 розглядалося питання преміювання заступника головного лікаря ОСОБА_2 Комісія, у тому числі ОСОБА_2, враховуючи значне збільшення обсягу виконуваних робіт у квітні-травні 2016 р. у зв'язку з відсутністю головного лікаря, завідувача поліклінічним відділенням, лікаря-інфекціоніста, затвердила виплатити премію заступнику ОСОБА_2

При цьому член комісії по преміюванню ОСОБА_2, приймаючи участь у роботі комісії, оцінювала власну виконану роботу, і в складі колегіального органу дійшла висновку про збільшення обсягу виконаної заступником головного лікаря з медичної частини роботи, що вплинуло на розмір нарахованої їй премії.

На засіданні комісії з преміювання 20.12.2016 р. за участю вищезазначених її членів розглядалося питання щодо розподілу премії у зв'язку з особистим вагомим внеском у досягнення лікарні у 2016 р. ряду працівників, у тому числі ОСОБА_2

При цьому ОСОБА_2, приймаючи участь у роботі комісії, в складі колегіального органу оцінювала свій особистий внесок в досягнення лікарні у 2016 р., що вплинуло на розмір нарахованої їй премії.

На засіданні комісії з преміювання під головуванням ОСОБА_2 та за участю членів комісії ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_7 19.12.2017 р. розглядалося питання виплати премії, в тому числі ОСОБА_2

При цьому голова комісії ОСОБА_2, приймаючи участь у роботі комісії, оцінювала свій особистий внесок у роботу закладу.

На підставі таких висновків ОСОБА_2, як член комісії у засіданнях 24.05.2016 р. та 20.12.2016 р. і як голова комісії по преміюванню у засіданні 19.12.2017 р., в умовах реального конфлікту інтересів проголосувала за затвердження собі премії в загальному розмірі 20 000 гривень.

В обставинах, що склалися 24.05.2016 р., 20.12.2016 р., 19.12.2017 р., ОСОБА_2 не повідомила членів комісії про наявність конфлікту інтересів та мала суперечність між приватним інтересом (майновий інтерес) та службовими повноваженнями (право впливати на розмір нарахування премії в залежності від обсягу свого особистого вкладу в роботу закладу), що в свою чергу вплинуло на об'єктивність та неупередженість вчинення дій, а саме голосування за затвердження виплати собі премії за протоколом від 24.05.2016 р. у розмірі 4 700 грн., від 20.12.2016 р. у розмірі 5 300 грн., від 19.12.2017 р. у розмірі 10 000 гривень.

Приватний інтерес ОСОБА_2 проявлявся у майновому інтересі, а саме в можливості безперешкодно отримати премію у зв'язку з оцінкою обсягу свого особистого вкладу в роботу закладу.

Частиною 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у підпункті «а» п, 2 ч. І ст. З цього Закону, зобов'язані:

- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім пояснень ОСОБА_2, вина її у вчиненні правопорушень підтверджена поясненнями свідків - членів комісії з преміювання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11, які стверджували про те, що на жодному з засідань ОСОБА_2 не повідомляла про наявність у неї конфлікту інтересів та приймала участь у голосуванні, в тому числі при визначенні розміру власної премії.

Свідок ОСОБА_10, юрисконсульт, яка призначена відповідальною особою по лікарні з питань запобігання та виявлення корупції пояснила, що ОСОБА_2 була обізнана про передбачені Законом України «Про запобігання корупції» обмеження в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Також вина її у вчиненні правопорушень підтверджена письмовими матеріалами, а саме:

- листами Доманівської районної ради за №41-13/01 від 13.03.2018 та Доманівської РДА за №251-3-03 від 13.03.2018 р., якими підтверджене ненадходження повідомлень від ОСОБА_2 у період 2016-2018 років про конфлікт інтересів;

- протоколами засідання комісій по преміюванню від 24.05.2016 р., 20.12.2016 р., 19.12.2017 р.;

- наказами про преміювання №457-о від 19.12.2017 р., №333-о від 14.12.2016 р., №115-о від 24.05.2016 р.;

- розрахунково-платіжними відомостями за травень, грудень 2016 р., грудень 2017 р.;

- копією посадової інструкції заступника з медичної частини;

- копіями наказів про призначення ОСОБА_2 на посаду заступника головного лікаря від 30.03.2012 р. за №120-о та №373-о від 28.09.2017 р. про покладення на неї виконання обов'язків головного лікаря;

Посилання ОСОБА_2 на виплату премії після її погодження з начальником відділу економічного розвитку і торгівлі Доманівської РДА не виключають її відповідальність, оскільки таке погодження не передбачене чинним законодавством, крім того, преміювання за 2016 р. погоджене 16.12.2016 р., тоді як наказ про преміювання виданий 14.12.2016 р., тобто фактично преміювання мало місце без погодження.

З урахуванням вищезазначених доказів суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Крім цього, ОСОБА_2 вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При визначенні розміру адмінстягнення ОСОБА_2 суд враховує як пом'якшуючі обставини: щире каяття, перше притягнення до відповідальності, визнання вини, перебування на утриманні неповнолітньої дитини.

З урахуванням особи винної, пом'якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин суд приходить до висновку, що для запобігання вчиненню ОСОБА_2 нових правопорушень, достатнім є призначення адмінстягнення у мінімально визначеному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись ст.36, ч.ч.1, 2 ст. 172-7, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Доманівського районного суду Миколаївської області - 352,40 грн. судового збору, перерахувавши їх на розрахунковий рахунок №0144, , отримувач коштів: Доманівський район, код отримувача 38057729, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, код класифікації доходів бюджету 22030001, код 02892540, пункт 5.

Постанова набирає законної сили через 10 днів, якщо не буде оскаржена.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя :А. В. Вадовська