Справа №487/1787/18 05.07.2018
Провадження №33/784/305/18
Справа № 487/1787/18
Провадження №33/784/305/18 Категорія: ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючій у першій інстанції Біцюк А.В.
Доповідач апеляційного суду Базовкіна Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого - судді Базовкіної Т.М.

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі

особи, що притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_3,

його захисника - адвоката Скалька І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 - Скалька Ігоря Дмитровича на постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 червня 2018 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 червня 2018 р., 02 квітня 2018 р. о 13 годині 05 хвилині в місті Миколаєві по пр. Центральному, 1/1 водій ОСОБА_3 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільнена мова та хода) керував транспортним засобом Mercedes Benz 236E д/н НОМЕР_1, йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в МОНД, на що водій дав згоду. Згідно висновку №463 водій знаходився в стані наркотичного сп'яніння. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол серії БД № 094706.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що в стані наркотичного сп'яніння не перебував. Щодо висновків на стан наркотичного сп'яніння пояснює, що токсикологічне дослідження показало позитивний результат у зв'язку із тим, що він приймає лікарські препарати АРВ терапії, які викликають такий результат.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 - Скалько І.Д. просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що токсикологічне дослідження дало позитивний результат, оскільки ОСОБА_3 приймає лікарські препарати АРВ терапії, які викликають хибно-позитивний результат, огляд моторного та висновок зроблено з порушеннями вимог законодавства, а тому не є належним доказом. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 заявив клопотання про виклик лікаря-інфекціоніста та нарколога, який проводив дослідження, а також для укладення ним угоди з адвокатом для забезпечення захисту, однак судом були проігноровані вказані клопотання та винесено постанову, яку апелянт вважає незаконною й необґрунтованою та такою, що не відповідає обставинам справи.

Заслухавши ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та наведені в ній доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення по справі, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_3 02 квітня 2018 р. керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

При цьому суд вважав належними доказами вчинення ОСОБА_3 вказаного правопорушення протокол про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2018 р. серії БД №094706, висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння № 463 від 02 квітня 2018 р., акт медичного огляду від 02 квітня 2018 року № 463 (заключний діагноз) та результати токсикологічного дослідження від 04 квітня 2018 р. № 572.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (частини 1-3 ст. 7 КУпАП).

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічні вимоги містить Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція)

Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №092003 від 02 квітня 2018 р., 02 квітня 2018 р. об 14 год. 40 хвил. 02 квітня 2018 р. за участі водія ОСОБА_3, який керував транспортним засобом Mercedes Benz 236E д/н НОМЕР_1 в м. Миколаєві по пр. Миру 1/1, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, у зв'язку з чим ОСОБА_3 був направлений на медичний огляд на стан сп'яніння.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2018 р. серії БД №094706, 02 квітня 2018 р. об 14 годині 50 хвил. в місті Миколаєві по пр. Центральному, 1/1 водій ОСОБА_3 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, сповільнена мова та хода) керував транспортним засобом Mercedes Benz 236E д/н НОМЕР_1, йому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в Миколаївському обласному наркологічному диспансері , на що водій дав згоду. Згідно висновку №463 водій знаходився в стані наркотичного сп'яніння. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України.

Згідно із висновком щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння від 02 квітня 2018 р. № 463, актом медичного огляду від 02 квітня 2018 р. № 463 (зазначено заключний діагноз) та з результатів токсикологічного дослідження від 04 квітня 2018 р. № 572, складеними за результатами медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_3, у останнього встановлено гостру інтоксикацію внаслідок вживання каннабіноїдів, димедролу, неускладенену.

Вказаними доказами, які є належними та допустимим, оскільки отримані відповідно до вимог закону, підтверджується, що ОСОБА_3 02 квітня 2018 р. керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

За такого суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність порушення ним Правил дорожнього руху України (п. 2.9-а), що є підставою для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суд розглянув та правильно відхилив усі заперечення ОСОБА_3 та надані ним докази, а тому доводи апеляційної скарги про поверхневе дослідження доказів та неповне встановлення обставин справи є безпідставними.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Так, посилання ОСОБА_3 на ту обставину, що позитивний результат лабораторних досліджень на стан наркотичного сп'яніння викликаний проходженням ним антиретровірусної терапії, а саме - вживанням ним препаратів, які містять діючу речовину ефавіренз (efavirenz), є припущенням, на підтвердження яких не надано переконливих доказів. До того ж згідно з інструкцією до медичного препарату лікарського засобу «Естива», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 15 січня 2015 р. №11, діючою речовиною якого є ефавіренз (efavirenz), ефавіренз може спричинити сонливість, розсіювання уваги і/або запаморочення, тому під час застосування препарату слід утримуватися від керування автотранспортом або роботи з іншими механізмами. Аналогічні протипоказання зазначені і в інструкції до препарату Ефавіренз (https://tabletki.ua), який як лікарський засіб зареєстрований наказом Міністерства охорони здоров'я України від 07 березня 2018 р. №460.

Суд вірно не взяв до уваги інформацію, викладену в листі в.о. головного лікаря Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_5 стосовно того, що препарати, які містять діючу речовину ефавіренз (efavirenz) в терапевтичних дозах не є протипоказанням до керування транспортним засобом, тому що спростовується наведеною вище інструкцією до медичного препарату, яка затверджена Міністерством охорони здоров'я.

Фотокопія Акту №463 Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, надана ОСОБА_3 про те, що ознак сп'яніння в нього не виявлено, до уваги не приймається, оскільки належним чином не завірена та спростовується завіреною належним чином копією з оригіналу вказаного акту.

Доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду. Навпаки, підтверджують, що застосування препаратів, які призначені ОСОБА_3 може викликати симптоми порушення центральної нервової системи.

Не може бути доказом протилежного і надана ОСОБА_3 відповідь в.о. головного лікаря Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_5 стосовно того, що вживання лікарських препаратів антиретровірусної терапії у хворих на ВІЛ-інфекцію може привести до хибно-позитивних результатів дослідження біологічних речовин на вміст наркотичних речовин, а вживання препарату «Ефавіренз» може привести до хибно-позитивного результату на вміст каннабіноїдів. Так, дана інформація не підтверджена жодним офіційним документом.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Аналогічна норма міститься у п. 14 Постанови Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103.

ОСОБА_3 висновок про те, що він перебував у стані наркотичного сп'яніння, в установленому порядку не оскаржений, а тому не може бути спростований будь-якими консультаційними роз'ясненнями та інформацією лікарів.

Саме з цих підстав не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про порядок проведення медичного огляду та дослідження, а також наполягання працівника поліції на ретельному огляді ОСОБА_3

Також слід врахувати, що остаточний висновок щодо діагнозу встановлений на підставі додаткових лабораторних досліджень відібраного у ОСОБА_3 біологічного середовища від 04 квітня 2018 р., який підтвердив діагноз, а не лише на підставі огляду та первісного дослідження сечі ОСОБА_3, і ним не оскаржений, тому посилання на те, що висновок є неналежним доказом, безпідставні.

Проведення спочатку відбору біологічного середовища, а потім огляду ОСОБА_3, виявлення лише двох ознак наркотичного сп'яніння, не могло вплинути на правильність результатів огляду та лабораторних досліджень, та не суперечать вимогам Інструкції щодо встановлення порядку проведення огляду, а тому відсутні передбачені п. 22 Інструкції підстави визнати такий висновок недійсним.

Щодо аргументів апеляційної скарги про ігнорування судом клопотань ОСОБА_3 про виклик в якості свідків лікаря-інфекціоніста та нарколога та надання йому захисника суд їх відхиляє з таких підстав.

Так, пояснення свідків за наявності у справі неоскаржуваного та нескасованого висновку не може вважатися належними та допустимим доказами.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_3 був належним чином, завчасно 20 квітня 2018 р.) повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи 22 травня 2018 р. був присутній в судових засіданнях 22 травня 2018 р. та 06 червня 2018 р., але послугами адвоката не скористався.

В той час своє право мати захисника він використав в суді апеляційної інстанції, а тому порушень прав ОСОБА_3 не відбулося.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9-а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_3 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - Скалька Ігоря Дмитровича на постанову судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.М. Базовкіна