Справа № 752/6708/18
Провадження №: 3/752/3532/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2018 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Києва, працюючого прибиральником території Інституту епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л.В. Громашевського, ІПН НОМЕР_1, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, яка є інвалідом 3 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

25 березня 2018р. о 21 год. 18 хв. ОСОБА_1 керував транспортнім засобом у стані алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 25.03.2018р. ввечері, перебував за адресою АДРЕСА_3, де вжив алкогольний напій. Необхідність сісти за кермо була пов'язана з тим, що у його доньці - ОСОБА_2, яка страждає на тяжку форму цукрового діабету І типу, раптово піднявся рівень цукру. Інсулін вводиться дитині за допомогою інсулінової помпи, і потрапляє через катетер на тонку голку, вставлену у шкіру дитини. Рівень цукру становив 28 одиниць, що свідчило про те, що інсулін не організму дитини поступає. Це було пов'язано із зупиненням роботи помпи, а причину такої зупинки він міг усунути заміною голки, яка була за адресою їх постійного проживання. Пояснив, що стан дитини був настільки тяжким, що була реальна загроза настання діабетичної коми, що є небезпечним для життя і здоров'я дитини, тому він прийняв рішення сісти за кермо. При цьому вважав, що не мав часу викликати таксі, а швидку допомогу, і відстань до адреси була невеликою, до 3 км.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 надали пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_1 Підтвердили, що стан дитини погіршився раптово, дитина перебувала у критичному стані, тому виникла необхідність швидкого відновлення постачання інсуліну.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

25 березня 2018р. о 21 год. 18 хв. ОСОБА_1 керував транспортнім засобом - автомобілем марки «Renault» модель «Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2, та був зупинений працівниками поліцій коли рухався по прибудинковій території будинку № АДРЕСА_4.

У водія працівниками поліцій встановлені такі ознаки сп'яніння як: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя і порушення мови.

За результатами огляду, проведеного за згодою водія та у присутності двох свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за допомогою спеціального технічного засобу - приладу газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» №ARHK-0543 вміст алкоголю у видихуваному ОСОБА_1 повітрі становив 2,07 проміле, про що зазначено у роздруківці результатів приладу (а.с.2,3).

Проти встановлених результатів ОСОБА_1 не заперечував, про що свідчить відсутність відповідних записів в протоколі, а також акті огляду (а.с.3,1).

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить запис в Книзі реєстрації народжень №377 від 24.03.2006р. Дитині хворіє цукровим діабетом І типу, тяжкої форми, з високим ризиком глікемічного контролю, про що свідчать данні з виписки №398 із медичної карти стаціонарного хворого, наданої завідуючим відділенням дитячої ендокринології НДСЛ «Охматдит». Даними зазначеної виписки підтверджена необхідність постійного приймання інсуліну.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху забороняють водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Згідно діючого законодавства, допустимий рівень алкоголю в організмі водія складає 0,2 проміле.

Вищевикладені обставини дають суду підстави дійти висновку про доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Між тим, наявність прямого умислу на керування транспортом у стані сп'яніння, не знайшла свого підтвердження. Такі дії були вчинені ОСОБА_1 з метою усунення небезпеки, яка дійсно і реально загрожувала здоров'ю його малолітній дочці у виді можливості настання діабетичної коми, що могло відбутися без відновлення постачання інсуліну. Невелика відстань до місця розташування квартири, куди слідував ОСОБА_1, де повинно було відбутися відновлення постачання інсуліну, свідчить про те, що подолання такої відстані іншими засобами, як то виклик швидкої, або таксі, не могло відбутися у найшвидшій час, ніж власним транспортом.

Таким чином ОСОБА_1 діяв в стані крайній необхідності, що відповідно до вимог ст. 17 КУпАП є обставинами, які виключають адміністративну відповідальність.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП зазначене є підставою для закриття провадження по справі.

Керуючись п. 2.3 а) Правил дорожнього руху, ст.ст. 9, 10, 11, 17, ч.1 ст. 130, 252, ч.1 ст.247, 283-285 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко