АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/348/18 Номер провадження 33/786/837/18Головуючий у 1-й інстанції Якименко Т. О. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.183-1 КУпАП за апеляційною скаргою заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області Мамона О.Є. на постанову судді Котелевського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою судді ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням судді, заступник керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалили нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокуророві з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена у порядку, визначеному КУпАП.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону № 1697-VII від 14.10.2014 ), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Прокурора як суб'єкта оскарження було виключено із зазначеного переліку шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України № 1697-VII від 14.10.2014 (підпункт 2 пункту 5 розділу ХІІ), які набрали чинності 26.10.2014.

З позбавленням прокурора права на оскарження постанови судді одночасно виключено частину 2 ст. 295 КУпАП, яка до внесення змін встановлювала обов'язок повідомляти прокуророві про результати розгляду його апеляційної скарги, а на даний час такого обов'язку не визначає.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014) кореспондуються з положенням Закону України "Про прокуратуру" (в редакції цього ж Закону України № 1697-VII від 14.10.2014), згідно з якими, однією з функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду, визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014) та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Ст. 24 КпАП України передбачає види адміністративних стягнень до яких відносяться: 1) попередження; 2) штраф; 2-1) штрафні бали; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 6-1) суспільно корисні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Аналіз перелічених видів адміністративних стягнень дає підстави для висновку про те, що усі види адміністративних стягнень, за виключенням попередження, полягають у спричиненні винній особі певних втрат майнового характеру, обмеженні її прав та короткотерміновому позбавленні волі (адміністративний арешт, арешт з утриманням на гауптвахті).

Саме адміністративний арешт та арешт з утриманням на гауптвахті відноситься до заходів примусового характеру, які пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян.

Санкцією ст. 183-1 КпАП України передбачено стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Постановою судді Котелевського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2018 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Таким чином, виходячи із системного аналізу положень статті 24 КУпАП , статті 26 ЗУ «Про прокуратуру» вважати даний вид стягнення таким, що пов'язаний із обмеженням особистої свободи громадян в розумінні положень статті 7 КУпАП , статті 26 ЗУ «Про прокуратуру» , підстав немає.

Тому, в даному випадку, прокурор не має повноважень на оскарження судового рішення.

Що стосується посилань прокурора на ст. 250 КУпАП як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, то апеляційний суд вважає необхідним зазначити таке.

Ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015 від 8 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою.

Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

З огляду на викладене апеляційна скарга прокурора не підлягає розгляду, а тому її слід повернути прокуророві.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області на постанову судді Котелевського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2, повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду А.О.Рябішин

Полтавської області