СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/5444/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно непрацюючу, проживаюючу, за адресою: АДРЕСА_1,

за частиною другою статті 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2018 року в провадження Святошинського районного суду м. Києва з Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві надійшла справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 160 КУпАП.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_2 10 липня 2018 року, приблизно о 16:00 год., за адресою: м. Київ, вул. Героїв Бресту, 1 здійснювала торгівлю промисловими речами в забороненому законом місці без належної на це документації.

ОСОБА_2в судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що нею укладений договір оренди, на підставі чого вона і здійснювала торгівлю за вказаною адресою.

Дослідивши всі наявні докази в їх сукупності, враховуючи викладене вище заслухавши пояснення ОСОБА_2, вважаю, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція частини першої статті 160 КУпАП передбачає торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під'їздах, скверах та в інших невстановлених місцях, тобто об'єктивна сторона правопорушення виражається в торгівлі з рук у невстановлених місцях. Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері торговельної діяльності.

Пунктом 26 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що торговельне приміщення - це майновий комплекс, який займає окрему споруду (офісне приміщення) або який розміщено у спеціально призначеній та обладнаній для торгівлі споруді, де суб'єкт господарювання здійснює діяльність з реалізації товару.

Згідно з п. 7 Порядку провадження торговельної діяльності та правила торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року № 833 в останній редакції від 10.03.2017 року, торговельними об'єктами є: 1) у сфері оптової торгівлі: склад товарний (універсальний, спеціалізований, змішаний); магазин-склад; 2) у сфері роздрібної торгівлі: магазин, який може бути продовольчим, непродовольчим, змішаним (за товарною спеціалізацією), ун6іверсальним, спеціалізованим, вузькоспеціалізованим, комбінованим, неспеціалізованим (за товарним асортиментом), з індивідуальним обслуговуванням, самообслуговуванням, торгівлею за зразками, торгівлею за замовленням (за методом продажу товарів); павільйон; кіоск; ятка; палатка, намет; лоток, рундук; склад товарний; крамниця-склад, магазин склад.

Так, відповідно до статті 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами статтей 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, в супереч вимогам статті 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частини другої статті 160 КУпАП.

Так, ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила законність здійснюваної нею торгівлі, надавши договір оренди приміщення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 36, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною другою статті 160 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений товар, а саме: 40 штук кепок, та окуляри - 79 штук, вилучені на підставі протоколу огляду та вилучення від 10.07.2018 року - повернути ОСОБА_2

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва А.В. Скорін