Справа №592/5122/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/273/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, не працюючий, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_3,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки за те, що 04 травня 2018 року о 03 год. 45 хв. в м. Сумах по вул. Ярослава Мудрого, 68 керував транспортним засобом марки ГАЗ 24, державний номерний знак Ж4830СУ, в стані алкогольного спяніння, що підтверджено висновком газоаналізатора Alkotester Drager 6810 № 0513, тест 1871, проба позитивна 1,31 %, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та, з урахуванням того, що ОСОБА_3 протягом року вже притягувався до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, його дії мають склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив постанову суду змінити, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, винесеною на підставі не повного зясування всіх обставин справи та з неправильним застосуванням норм права та просив скасувати накладений на нього такий вид адміністративного стягнення як позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

На переконання ОСОБА_3, суд безпідставно позбавив його права керування транспортними засобами строком на 3 роки, оскільки на момент винесення оскаржуваної постанови, він вже був позбавлений такого права строком на 1 рік, про що свідчить винесена відносно нього постанова Зарічного районного суду м. Суми від 22 червня 2017 року, а тому, в суду не було підстав позбавляти його того права, якого він немає.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив оскаржувану ним постанову судді змінити та не позбавляти його права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт ОСОБА_3 не оскаржує фактичні обставини вчиненого ним 04 травня 2018 року адміністративного правопорушення у виді керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та кваліфікацію таких дій за ч.2 ст.130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 в частині того, що визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладаючи на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, суд безпідставно позбавив його такого права, оскільки на момент винесення постанови він вже був його позбавлений попереднім судовим рішенням, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, санкція ч.2 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення повторного, протягом року будь-якого з порушень, передбаченого частиною першою цієї статті, при цьому на таких водіїв накладається штраф у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Зарічного районного суду м. Суми від 22 червня 2017 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді 10200 грн. штрафу та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 9).

З огляду на вказане, на момент винесення Ковпаківським районним судом м. Суми постанови відносно ОСОБА_3 - 17 травня 2018 року, визнаючи його винним у вчиненні передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, суд не звернув уваги на те, що такого права ОСОБА_3 вже позбавлений попереднім судовим рішенням, а тому застосувати до останнього такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортним засобом строком на три роки, що в свою чергу передбачено санкція даної статті, неможливо, а тому такі висновки суду першої інстанції слід визнати помилковими.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що така позиція судді узгоджується з п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким передбачено, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції таким, що підлягає зміні в частині накладення на ОСОБА_3 такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення його права керування транспортними засобами строком на три роки, та вважає за необхідне його виключити, та задовольнити апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП в частині накладення стягнення змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання суду на призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на 3роки.

Вважати ОСОБА_3 підданим адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.