Провадження № 3/537/939/2018
Справа № 537/1883/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2018 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомо, громадянина України, працює менеджером у ПП «Агропродрегіон», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2018 року о 08 год. 08 хв. у місті Кременчуці по вулиці Першотравневій, будинок 57, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ 110377 - 40, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Зазначеними діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнав, одночасно підтвердивши той факт, що він відмовився від проходження огляду на визначення стану спяніння за допомогою спеціального приладу на місці зупинки транспортного засобу, при цьому не відмовлявся пройти огляд у лікаря-нарколога, однак працівниками патрульної поліції не було запропоновано йому пройти медичний огляд у відповідному медичному закладі.

Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ОСОБА_3, в судовому засіданні просив суд закрити провадження у справі у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення працівниками патрульної поліції процедури проведення огляду особи, оскільки після відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану спяніння на місці, патрульними поліцейськими не було запропоновано особі пройти медичний огляд у відповідному медичному закладі.

Суд, вислухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, а також її представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що особу, яка керує транспортним засобом, може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у випадку, коли ця особа саме умисно вчиняє дії, які спрямовані на ухилення від проведення такого огляду, тобто свідомо та умисно вчиняє дії, які свідчать про її небажання проходити огляд для встановлення наявності стану спяніння.

Порядок проведення огляду особи на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, передбачений положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року.

Так, згідно із положеннями частини 2 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до частини 3 статті статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Відповідно до частини 5 статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, згідно пункту 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя.

Тобто, вказані вище нормативно-правові положення передбачають, що у разі, коли особа відмовилася від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, вона направляється в медичний заклад для проведення медичного огляду на визначення стану спяніння.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці за допомогою приладу Драгер, а також відмовився проїхати до Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру для проходження огляду.

Згідно рапорту інспектора роти №2 батальйону УПП у місті Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 24 квітня 2018 року, водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці та у лікаря-нарколога в присутності двох свідків.

В судовому засіданні досліджений відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського від 24 квітня 2018 року, з якого вбачається факт відмови ОСОБА_2В від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу Драгер, а також лікарем-наркологом в присутності двох свідків.

При цьому, суд критично сприймає твердження ОСОБА_2 в тій частині, що працівниками патрульної поліції не було запропоновано йому пройти медичний огляд у відповідному закладі, оскільки дані твердження фактично не відповідають змісту зазначеного відеозапису від 24 квітня 2018 року, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_2 було розяснено право проходження медичного огляду на місці та лікарем-наркологом у медичному закладі в присутності двох свідків.

Із зазначеного відеозапису також вбачається факт дотримання процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 було розяснено його права та обовязки, оголошено протокол.

У звязку із викладеними обставинами, зважаючи на письмові докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 147228 від 24 квітня 2018 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі; відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського від 24 квітня 2018 року, з якого вбачається дотримання процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення; рапорт інспектора роти №2 батальйону УПП у місті Кременчуці ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 24 квітня 2018 року; довідку старшого інспектора з особливих доручень відділу адміністративної практики УПП в місті Кременчуці ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 25 квітня 2018 року; суддя приходить до висновку, що в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшов своє підтвердження.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні міри покарання суддею обставин, що помякшують або обтяжують адміністративну відповідальність, не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на правопорушника стягнення в межах санкції, передбаченої статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Cтаттею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у звязку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 36, 130, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через місцевий суд, який виніс постанову протягом десяти днів з дня її винесення. Особи, що не були присутні в судовому засіданні під час оголошення постанови, можуть оскаржити її протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя: Д.О. Зоріна