Справа № 426/5674/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Попова О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Дергачівського відділу поліції головного управління Національної поліції України у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого: АФ «Довіра» на посаді різноробочого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт ЕМ851277 виданий 11.01.2001 р., у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 204 КУпАП,

Встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшли матеріали справи про адміністративні правопорушення за протоколом серії ГП № 013586 від 16.02.2018 року, складеним щодо ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України. Згідно вказаного протоколу, 16 лютого 2018 року ОСОБА_1 незаконно перетнув Державний кордон України без відповідних документів, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 ЗУ «Про державний кордон» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 КпАП України. У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зявилася. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності. Вирішуючи справу про адміністративне правопорушення по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною ініціативою. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про Державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку. Залізничне, автомобільне, морське, річкове, поромне, повітряне та пішохідне сполучення через державний кордон України здійснюється в пунктах пропуску, що встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства і міжнародних договорів України, а також поза пунктами пропуску через державний кордон України у випадках, визначених законодавством. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зазначено, що він незаконно перетнув Державний кордон України через закритий ППр "Ізварине" без проходження прикордонно-митного контролю. Таким чином, станом на день перетинання державного кордону особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на території с. Ізварине Луганської області органи державної влади тимчасово не здійснювали або здійснювали не в повному обсязі свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 204-1 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність заперетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Дослідивши матеріали справи, враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку про малозначність вчиненого ОСОБА_1 діяння, оскільки хоча діяння формально й містить ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, однак не становить суспільної небезпеки чи шкідливості, яка є типовою для такого правопорушення, та суб'єктивно не було спрямоване на заподіяння шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам. Відповідно ст. 22 КУАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Згідно ст. 284 КУпАП, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження. Враховуючи вищенаведене, керуючись ч.1 ст.204-1, ст. 22, 284 КУпАП, суддя,-

Постановив:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити. Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження. Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Попова