АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2576/18Суддя 1 інстанції Борисова Н. А.
Номер провадження 33/774/210/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, не працюючого, який мешкає: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

За участю:

Правопорушника ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 20.03.2018 року за адресою: м. Нікополь, вул. Патріотів України, буд. 163, 2-й поверх, кабінет № 6 вчинив адміністративне правопорушення, а саме: не сплатив аліменти в рамках виконавчого провадження № 55053743, станом на 01.03.2018 має заборгованість у розмірі 22553,23 грн., станом на 20.03.2018 року не надав підтвердження сплати аліментів державному виконавцю, чим порушив ст. 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_2 19 липня 2018 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначеної постанови ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він не був присутнім в судовому засіданні 03 травня 2018 року під час винесення та проголошення оскаржуваної постанови суду, повний текст оскаржуваного судового рішення він отримав 19 липня 2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова не відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, вважає її необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню у зв'язку з неповнотою судового розгляду, порушенням принципу законності і рівності..

При цьому, вказує на те, що протокол він не отримував, і про існування заборгованості по аліментам не знав, оскільки він офіційно працює, з його заробітної плати щомісячно утримуються аліменти, а також він через відділення Укрпошти робив поштові переводи.

Окрім того, звертає увагу на те, що суд першої інстанції порушив його права на захист, оскільки він не був належним чином сповіщений про день та час розгляду адміністративної справи, а дізнався 18 липня 2018 року, коли йому надали направлення, що він повинен відпрацювати 120 годин суспільно корисних робіт у КП «Міські автомобільні дороги -1».

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги, підтвердив доводи викладені в ній та просив її задовольнити.

Так, ст. ст. 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, який у разі його пропущення з поважних причин може бути поновлено органом, що розглядає справу.

Вирішуючи по суті клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зважає на те, що ОСОБА_2 не був присутній в суді першої інстанції, повний текст постанови суду отримав, 19 липня 2018 року, тому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови ОСОБА_2 слід поновити та розглянути справу по суті.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться виключно у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 надійшла до суду першої інстанції 12 квітня 2018 року та 03 травня 2018 року суд розглянув справу, при цьому послався на те, що ОСОБА_2 повідомлений належним чином про час та місце судового засідання. Проте, в матеріалах справи відсутні повідомлення про виклик останнього до суду, чим, на думку суду апеляційної інстанції, було обмежено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про порушення судом його права на повний та неупереджений розгляд справи є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції належним чином виконані не були.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Судом в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ст. 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії № 6 від 20.03.2018 року вбачається, що останній не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому підпис правопорушника ОСОБА_2, що він ознайомлений з даним протоколом, відсутній підпис останнього що йому роз'ясненні його права та обов'язки передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Окрім того, відсутні в матеріалах справи докази щодо виклику останнього для складання протоколу, а також посилання на реквізити документу (паспорту громадянина України або іншого документу) за яким було посвідчено особу правопорушника.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, всупереч ст. 252 КУпАП не оцінив докази за своїм внутрішніх переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та незаконно притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Сукупність цих обставин свідчать про те, що суд не сприяв з'ясуванню усіх обставин, від яких залежить її правильне вирішення та не вжив усіх заходів, передбачених ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи і вирішення її у точній відповідності законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 8 КУпАП встановлено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП запроваджена п. 5 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року №2234-VIII.

З урахуванням п. 1 розділу ІІ Прикінцеві положення вказаного Закону та дати його опублікування ст.183-1 КУпАП вступила в дію 07.01.2018 року.

Оскільки передбачене ст.183-1 КУпАП правопорушення за своїм характером є триваючим та встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, то дана норма в силу ст.58 Конституції України та ст.8 КУпАП не має зворотної дії в часі.

В зв'язку з цим, період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП, тобто до 07.01.2018 року, не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

З наданого до протоколу розрахунку заборгованості вбачається, що остання виникла за період з серпня 2016 року по березень 2018 року, що з огляду на дату вступу в дію ст.183-1 КУпАП, виключає відповідальність ОСОБА_2 за цією статтею.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції від 03 травня 2018 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 183-1 КУпАП закриттю на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун