3/134/281/2018 Справа №: 134/834/18
П О С Т А Н О В А

12 липня 2018 року Суддя Зарічанський В. Г.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в ПП "Пильна" - водій.

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності .

За ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

20.06.2018 о 23:00 год. в смт. Крижопіль по вул. Героїв України Крижопільського району, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння з явними ознаками, а саме: нечітка вимова слів, нечітка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від медичного огляду на стан спяніння, водій відмовився при двох свідках, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та дав покази, що працює водієм - експедитором в ПП "Пильна". 20.06.2018 він повернувся з рейсу та їхав до дому, однак необхідно було передати документи. Він зупинився в смт. Крижопіль та чекаючи на машину випив 0,5 літра пива. Далі автомобілем мав керувати товариш, який мав прийти до нього та завезти додому. Підіїхали працівники поліції. На пропозицію пройти освідування в медичному закладі на стан спяніння, він погодився, однак огляд не провівся до кінця, оскільки не працював. Просить справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 дав покази, що був свідком того як даному водієві пропонували пройти освідування в медичному закладі, нащо він погодився. Як керував водій транспортним засобом він не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дав покази, що був свідком того, як водій ОСОБА_1 відмовився продути прилад "Драгер". Чи пропонували йому їхати до медичного закладу він не чув.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав покази, що він та ОСОБА_1 сиділи у автомобілі та чекали передати документи. Автомобіль був заглушений. Випили по стакану пива. ОСОБА_1 повідомив, що зараз має прийти знайомий та завезти його до дому. Підїхали працівники поліції і почалася суперечка.

Інспектор поліції Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області дав покази, що був на патрулюванні, було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1, який на місці зупинки відмовився пройти освідування на стан спяніння в присутності двох свідків. Згодом водій погодився пройти освідування в медичному закладі, однак не правильно продував прилад.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, інспектора поліції, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає в разі керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак під час розгляду справи в суді не встановлено факту керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння та відмови від проходження огляду на стан спяніння.

Обставини справи, викладені у протоколі, не відповідають дійсності.

З долучених до матеріалів справи доказів та із відеозапису із камери не вбачається фіксування факту керування ОСОБА_1 автомобілем, або ж його зупинення працівниками поліції, а також відмови від освідування в медичному закладі, однак встановлено, що ОСОБА_1 не до кінця пройшов освідування у медичному закладі із вини медичного персоналу.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853.

Згідно цього розділу водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп'яніння. Жодних доказів про те, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем чи акт тимчасового затримання транспортного засобу в матеріалах справи також відсутні.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 вилучене посвідчення водія.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: