Провадження № 33/780/420/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 07.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Миколюк О.В.,

за участь особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника-адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2018 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, 16 листопада 2017 року близько 00 години 41 хвилин, по вул.Володимирська, 78 в с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився в установленому законом порядку із застосуванням приладу DRAGER ARBL-0913, прилад ARBM-5408, результат позитивний 0,55%, за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, просить постанову скасувати та провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтуванні вказує, що в акті огляду, який йому було надано працівниками поліції, не чітко зазначені результати огляду на стан алкогольного спяніння, що унеможливлює зясування реальних результатів, як дійсно показав драгер, крім того, зазначені в протоколі свідки стверджують, що під час перевірки на стан алкогольного спяніння вони були відсутні, тому пояснити та описати, як саме проводився огляд вони не можуть.

Також вважає, що прилад «Драгер», за допомогою якого проводився тест несправний, що підтверджується його даними про температуру повітря, зокрема, з роздруківки результатів тесту вбачається, що 16.11.2017 року температура повітря дорівнювала +21 С., однак, відповідно до даних архіву погодних умов, температура повітря тієї ночі у м.Київ складала +3,0 С.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження у звязку з тим, що про розгляд справи належним чином повідомлений не був, участі в розгляді не приймав.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_2 та його захисника-адвоката ОСОБА_3, які просили задовольнити подану апеляційну скаргу та доповнення до неї, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

В порушення вимог закону, суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_2 будь-яких даних про його належне повідомлення матеріали справи не містять, чим грубо порушив його процесуальні права та обмежив ОСОБА_2 в доступі до правосуддя.

Вищевказане порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Визнаючи винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, за відсутності будь-яких пояснень ОСОБА_2 в матеріалах справи, його позицію не зясував, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395 огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, відповідно до чинного законодавства.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що 16.11.2017 року близько 00 годин 55 хвилин дійсно рухався на своєму автомобілі «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» по вул. Володимирська, 78 в с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, повертаючись з чергування по охороні ставку в с.Білогородка Києво-Святошинського району, де був зупинений працівниками поліції, які під час перевірки документів вказали на явні ознаки алкогольного спяніння, що ОСОБА_2 заперечив та пояснив, що алкогольних напоїв напередодні не вживав, та зазначив, що пє в рідких випадках лише пиво. Працівники поліції запропонували йому пройти тест на визначення стану алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру Драгер, він дмухнув в трубку газоаналізатора, після чого написав під диктовку пояснення в протоколі, що напередодні пив алкогольне пиво, та на вимогу працівників поліції подзвонив своїй дружині ОСОБА_4, яка сівши за кермо його транспортного засобу, доставила ОСОБА_2 до місця проживання. ОСОБА_2 звернув увагу, що результатів алкотестеру йому працівники поліції не показували, свідків про проведенні огляду на стан алкогольного спяніння не було, протокол підписав та надав пояснення під диктовку працівників поліції у звязку з тим, що подібний випадок з ним трапився вперше, а недовіряти працівникам поліції в його підстав не було.

З метою перевірки показань ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та проводив його освідування на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер» - ОСОБА_5, однак, на неодноразові виклики до суду працівник поліції не зявився, а нормами КУпАП не передбачається його примусовий привід.

Крім того, згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тому перевірити достовірність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не виявилось можливим, а ставити під сумнів пояснення ОСОБА_2 у суду немає підстав.

Також, під час апеляційного розгляду, під присягою, надав свої пояснення свідок ОСОБА_6, який зазначив, що 16.11.2017 року близько 00 годин 55 хвилин він рухався на своєму автомобілі по вул. Володимирська, 78 в с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, разом із дружиною ОСОБА_7, де був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому засвідчити перебування водія транспортного засобу «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» в стані алкогольного спяніння, та надали йому для підпису протокол про адміністративне правопорушення та пояснення, які він не читаючи,- підписав, також всі документи підписала і його дружина, яка з автомобіля не виходила, через те, що була вагітна, свідок виходив з автомобіля та ознак алкогольного спяніння у ОСОБА_2 не помічав, останній вів себе адекватно та виглядав нормально, під час огляду на стан алкогольного спяніння свідок присутній не був, результатів тесту йому правники поліції не показували, всі надані документи працівниками поліції підписав не читаючи, оскільки довіряв працівникам поліції.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій має містити поряд з даними про особу правопорушника і прізвища, адреси свідків, які підписують протокол.

Оскільки свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив факт його присутності під час проведення огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 за допомогою алкотестера «Драгер», то протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУПАП складений з порушеннями вимог діючого законодавства так як містить відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, якщо такий огляд був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, то він, згідно ч.5 ст.266 КУпАП, вважається недійсним.

Також слід зазначити, що тест на стан алкогольного спяніння проводився 16.11.2017 року о 00 годині 41 хвилині, на відкритому повітрі та на момент проведення тесту прилад зафіксував температуру повітря +21,0 С, однак, згідно даними архіву погодних умов, температура повітря тієї ночі у м. Київ складала +3,0 С, що є досить значною похибкою та ставить під сумнів правильність роботи приладу «Драгер».

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що зібрані по справі докази не підтверджують вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, висновок судді першої інстанції про визнання ОСОБА_2 винним за ч.1 ст. 130 КУпАП є таким, що не ґрунтується на належних доказах.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя