АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/124/18 Суддя 1 інстанції: Шрамко Л.Л.
Провадження: 33/790/518/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

13 червня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 352,40 гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 05.01.2018 року о 03-30 год. ОСОБА_2 у м. Харкові по вул. Бажана, 15, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп»яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп»яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2018 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, зокрема, що працівники поліції зупинили його ТЗ без жодних законних на те підстав. Свідки, яких поліцейські викликали самостійно по телефону, були присутні на місці події 1-2 хвилини, протокол було складено не в присутності ОСОБА_2 та понятих. Права та порядок проходження огляду на стан наркотичного сп»яніння затриманому не роз»яснювались. Також, працівник поліції свідомо не надав ОСОБА_2 копію протоколу, тим самим позбавивши останнього можливості надати свої пояснення та внести записи. Крім того, водія не відсторонювали від керування автомобілем, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення адміністративного матеріалу. Як зазначає апелянт, він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи районним судом, справу було розглянуто за його відсутності, у зв»яку із чим заявник не міг відстоювати свою позицію, права та інтереси у місцевому суді.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 07.05.2018 р. під час телефонної розмови з державним виконавцем, який повідомив ОСОБА_2 про необхідність сплатити штраф.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Апеляційним судом було надано можливість ознайомлення з матеріалами справи, перенесено розгляд з 30.05.18р. на 13.06.18р., проте зазначеною можливістю апелянт не скористався.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Зокрема, зазначив, що відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп»яніння у встановленому законом порядку з тих підстав, що, на його думку, мав на те право. Крім того, років 10 тому чоловік мав аналогічну ситуацію, коли погодився пройти освідування, однак, в результаті, за рішенням суду на нього був накладений штраф. Тому, маючи негативний досвід, вирішив не погоджуватися на огляд.

Вивчивши матеріали справи, доводи ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп»яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 150762 від 05.01.18р. (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а..с 3, 4) та поясненнями самого правопорушника, наданними в суді, який не заперечував факт відмови від проходження огляду.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Посилання апелянта на розгляд справи за його відсутності хоча у заслуговують на увагу, проте, не можуть бути самостійною підставою для скасування рішення суду. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що місцевим судом неодноразово вживалися заходи щодо повідомлення ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи шляхом направлення останньому СМС повідомлень за номером телефону, наявним у справі. (а.с. 12, 14, 15) Як вбачається з апеляційної скарги зазначений номер Крім того, права ОСОБА_2, передбачені ст. 268 КУпАП, було відновлено шляхом можливості відстоювати свою позицію в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не були роз»яснені його права та не надано можливості надати письмові пояснення спростовуються матеріалами справи, зокрема, письмовими поясненнями свідків, зі змісту яких вбачається, що водій був ознайомлений як зі змістом протоколу, так і з своїми правами, передбаченими ст. 63 Конституції України. Даних щодо оскарження дій працівників поліції матеріали справи також не містять.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіЛенінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1