Справа № 535/529/18
Провадження № 3/535/118/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Цвітайло П.В., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Котелевського відділення поліції Гадяцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2 та жительку с. Терни, Котелевського району Полтавської області, вул. Лугова, 14а, громадянку України, розлучену, не працюючу, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зі слів правопорушниці раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до змісту протоколу серії АА № 808481 від 03 травня 2018 року ОСОБА_1 03.05.2018 року близько 18.00 год. перебуваючи за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 а , вчинила сварку відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, в ході сварки голосно кричала та висловлювався лайкою в його адресу, чим здійснила психологічне насильство в сімї.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Під час розгляду вище вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в своїх поясненнях суду підтвердила факт вчинення сімейної сварки, при цьому зазначивши, що в ході сварки лише голосно кричала, та мала на меті виховання сина, ніякого фізичного насильства не здійснювала, і на сьогоднішній день син претензій взагалі не має, оскільки вони помирилися. Син шкодує що викликав поліцію. В скоєному щиро розкаялася та запевнила суд, що більше вчиняти правопорушення не буде.

Суд системно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 лише формально вбачається вина в скоєнні даного адміністративного правопорушення, але дане порушення є незначним, оскільки дана сварка не нанесла ніяких тяжких негативних чи моральних наслідків. За таких обставин дана ситуація взагалі не потягла за собою ніяких негативних наслідків, і протиставлюваних, зворотних доказів суду надано не було.

Суд, при вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення виходить, із вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення та враховуючи обставини що помякшують відповідальність, а саме: зі слів вчинення правопорушення вперше, щире каяття, відсутність будь-яких негативних наслідків, суддя вважає за можливе і необхідне, застосувати ст. 22 КУпАП та звільнити ОСОБА_1, від адміністративної відповідальності у звязку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що в свою чергу будеспівмірним та домірним вчиненому ОСОБА_1, адміністративному правопорушенню, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень і в повній мірі відповідатиме меті адміністративного стягнення.

Відповідно змісту вимог ч.2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір», судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а при звільненні і закритті провадженні за малозначністю, такої вимоги немає.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 22, 33, ч.1 ст.173-2, ст. 280, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення;-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в звязку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оголосити їй усне зауваження, а провадження по справі закрити за малозначністю.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанови про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 цього кодексу.

Суддя