Справа №576/218/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/240/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,з участю ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2018 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець с. Баничі Глухівського району, Сумської області, вул. Мурашка, 140/2, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, 26 січня 2018 року о 05:35 год. в м. Глухів по вул. Вознесенській, ОСОБА_3, керував автомобілем ОСОБА_1 р.н.з. ВМ2267ВН, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і скасувати цю постанову, закривши провадження у справі у звязку за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування ним автомобілем у стані алкогольного спяніння і, що працівники поліції зупинили його як водія під час керування транспортним засобом. Також заявляє сумніви щодо достовірності показів прибору алкотестора «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого він пройшов огляд на стан спяніння.

Також зазначає, що копії оскаржуваної постанови судді він не отримував і про її винесення дізнався лише 05 травня 2018 року при ознайомленні з матеріалами справи.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду за прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку оскарження постанови судді підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, ОСОБА_3 двічі направлялись повістки про виклик до суду на 22 лютого та 28 березня 2018 року, за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: вул. Мурашка, 140/2, с. Баничі Глухівського району, Сумської області, судом першої інстанції. ( 12, 24).

При цьому, 22 лютого 2018 року справа була відкладена за заявою ОСОБА_3 ( а.с.15).

Проте, до судового засіданні ОСОБА_3 не зявився і розгляд справи відбувся у його відсутність 28 березня 2018 р.

В подальшому, копія постанови судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2018 року, направлялась ОСОБА_3 на вищевказану адресу рекомендованим листом, однак лист повернувся без вручення ( а.с. 29).

Із пояснень ОСОБА_3, викладених в апеляційній скарзі, вбачається, що він зі змістом оскаржуваної постанови був ознайомлений лише 05 травня 2018 року, а тому, зважаючи на те, що ОСОБА_3 не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на цю постанову, то строк на апеляційне оскарження даної постанови судді Глухівського міськрайонного суду підлягає поновленню, оскільки він був пропущений апелянтом з поважних причин.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді районного суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 26 січня 2018 року серії АП2 № 522832 ( а.с. 1), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликає; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких йдеться про те, що 26 січня 2018 року у їх присутності поліцейський запропонував ОСОБА_3 пройти на місці огляд для визначення стану алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810, на що він погодився і після продуття приладу показник склав 1.22 ‰, при цьому останній не заперечував, що вживав алкоголь ( а.с. 2,3), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, з якого вбачається, що результат огляду ОСОБА_3 за допомогою газоаналізатора ( алкотеста) позитивний 1,22 проміле, і що огляд проводився в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5. (а.с.5); рапортом працівника поліції ( а.с. 6), матеріалами відеофіксації події (а.с. 20), які належним чином були досліджені суддею.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і вмотивованим.

Посилання ОСОБА_3 на те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а тому визнає їх неправдивими, спрямованими на уникнення його від адміністративної відповідальності.

Зокрема, під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія від запуску двигуна та початком руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна, а із матеріалів відеофіксації вбачається, що працівники поліції зупинили автомобіль за кермом якого був ОСОБА_3

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_3 про недоведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративно відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Не можна прийняти до уваги доводи ОСОБА_3 щодо недостовірності показів прибору алкотестора «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого він пройшов огляд на стан спяніння, оскільки він не висловлював сумніви щодо роботи приладу під час пропозиції йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці та не надав своїх зауважень стосовно цього приладу до протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, погодившись з результатами тесту.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2018 року.

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.