П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2018 Справа №607/4797/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого фізичною особою підприємцем, РНОКПП НОМЕР_1,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Управлінням Держпраці у Тернопільській області направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення ТР442/790/АВ/П/ПТ від 19.03.2018 р., ОСОБА_1, як фізична особа підприємець, за місцем здійснення діяльності, в період з червня по грудень 2017 року, вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: Частиною 1 статті 115 Кодексу законів про працю України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця..., але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 р. №5, суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати, включаються до складу додаткової заробітної плати. Індексація має виплачуватися одночасно із виплатою заробітної плати за відповідний місяць. Згідно Порядку проведення індексації, право на індексацію грошових доходів у працівників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 було у червні, липні та серпні 2017р. у розмірі 3,7% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у вересні, жовтні та листопаді 2017р. у розмірі 6,9% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та в грудні 2017р. у розмірі 10,2%. Виплата індексації вищезазначеним працівникам відбулася 07.03.2018 року. В порушення пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», яким передбачено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначається наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за якісне проведення атестації покладається на керівника

підприємства організації. У ФОП ОСОБА_1 на робочих місцях, де технологічний процес, обладнання,використовувана сировина, матеріали можуть бути потенційним джерелом шкідливих та небезпечних факторів, атестація робочих місць за умовами праці не проведена, чим безпідставно позбавлено працівників, на даних робочих місцях належних пільг та компенсацій. Статтею 74 Кодексу законів про працю України передбачено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та

додаткова) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної

плати. Документів, які б підтвердили факт надання відпусток працівникам ОСОБА_2 (у

трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 з 18.01.2017р.), ОСОБА_3 (у трудових

відносинах з ФОП ОСОБА_1 з 11.03.2017р.), ОСОБА_4 (у трудових відносинах з

ФОП ОСОБА_1 з 26.01.2017р.), ОСОБА_5 (у трудових відносинах з ФОП

ОСОБА_1 з 03.03.2016р.), ОСОБА_8 (у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1

В.Я. з 03.03.2016р.), ОСОБА_7 (у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 з

01.02.2016р.) не надано.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак про місце та час розгляду даної справи повідомлявся належним чином.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ТР442/790/АВ/П/ПТ від 19.03.2018 р.; Витягом з акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю ТР442/790/АВ від 19.03.2018 р.; копіями табелів та відомостей нарахування заробітної плати найманим працівникам підприємця ОСОБА_1

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто, порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Судом встановлено, що дане адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 41 КУпАП, було вчинено в період з червня по грудень 2017 року.

Згідно із п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи встановлені судом факти, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП, було вчинено в період з червня по грудень 2017 року, дана справа надійшла до суду 23.03.2018 р., суд приходить до переконання, що спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення слід закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 36, 38, п. 7 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 41 КУпАП закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_9