Справа № 206/1613/18
Провадження № 3/206/635/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2018року Cамарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Чабаненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю:

правопорушника - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

09.03.2018 о 03 годині 00 хвилин в м. Новомосковськ, на вул.Українській, 5, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння згідно висновку медичного огляду Новомосковським КЗ ЦМЛ ДОР. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 09.03.2018 року приблизно о 02:00 годині ночі, він зі своїми друзями відпочивав у нічному клубі "Пентагон" в м.Новомосковськ. В кінці вечора, він хотів розрахуватись за свій рахунок, однак виявив пропажу свого гаманця. У звязку з чим, останній вийшов на вулицю до свого автомобіля, шукати гаманець. Відчинивши двері свого транспортного засобу, сів на водійське сидіння. В цей час, підїхав автомобіль патрульної поліції, патрульні підійшли до нього та силою витягли останнього з його автомобіля. На вимогу працівників поліції надати для огляду документи, він їм розповів, що не може знайти свій гаманець в якому вони знаходяться. Але працівники поліції не звернули на це уваги та із застосуванням фізичної сили вдягли на нього кайдани та відвезли в районний відділ. Згідно бази «Армор» встановили його особу, приблизно через 3,5 годин він був доставлений в лікарню для медичного огляду. Після проходження огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп'яніння, співробітники патрульної поліції склали відносно нього 2 протоколи про адміністративні правопорушення за ст.126 КУпАП та ст.130 КУпАП, які йому були надані для ознайомлення. Через деякий час, співробники патрульної поліції відвезли його до зазначеного автомобіля. Після чого, його автомобіль відігнали на штраф-майданчик. Через декілька днів, він поїхав до м. Новомоськовськ, знайшов свої документи та забрав свій автомобіль з штраф-майданчику. Він не заперечує той факт, що він знаходився в стані алкогольного сп'яніння, оскільки відпочивав у нічному клубі та не збирався сідати за кермо свого автомобілю, оскільки навпроти клубу живе його подруга, з якою він домовився залишитися в неї переночувати. У звязку з тим, що на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, останній подав адміністративний позов до інспектора Новомосковського ВП ГУГП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Рішення по зазначеній справі розглядав суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., адміністративний позов було задоволено.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засідання пояснив, що вони разом зі своїм товаришем ОСОБА_1 відпочивали у нічному клубі "Пентагон" у м.Новомосковську. Коли прийшов час розраховуватись, ОСОБА_1 виявив пропажу свого гаманця. Він пішов його шукати до свого автомобіля. Приблизно через 10 хвилин він зателефонував ОСОБА_1 та вийшов на вулицю. Побачивши, що ОСОБА_1 знаходиться в автомобілі працівників патрульної поліції, він почав діставати свій мобільний телефон, з метою зафіксувати все на відеокамеру. Однак, 2 працівника поліції вийшли зі свого автомобіля та почали йти до нього, останній втік та викликав поліцію. Дочекавшись працівників поліції, разом з ними підійшов до патрульного автомобіля, в якому знаходився ОСОБА_1 Працівники патрульної поліції, які затримали останнього стверджували, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Однак останній нікуди не їхав, оскільки автомобіль застряг у заметі. Працівники поліції зі свого автомобіля ОСОБА_1 не відпускали, коли він до них підійшов та включив відеозапис на своєму телефоні, патрульні вибили з рук мобільний телефон та почали рух автомобіля, внаслідок чого переїхали його телефон. Останній, разом з працівниками поліції яких він викликав, поїхав у відділ поліції давати пояснення з приводу вказаних подій. У відділі поліції пояснив, що вони дійсно вживали алкогольні напої, оскільки відпочивали у нічному клубі, однак ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не збирався сідати за кермо вказаного автомобіля, оскільки навпроти нічного клубу живе їхня подруга і вони домовилися залишитися в неї переночувати.

Крім того, до судового засідання викликався поліцейський Новомосковського ВП старший лейтенант ОСОБА_2, для надання пояснення по даній справі з метою забезпечення повного, всебічного та обєктивного розгляду даної справи та для зясування усіх істотних обставин, однак останній до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Судом двічі направлявся запит до ГУ НП в Дніпропетровської області Новомосковського відділу поліції про надання відеофіксації правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, яке здійснювалось поліцейським Новомосковського ВП ОСОБА_2, однак відповіді на запит на адресу суду до теперішнього часу не надходило.

Відповідно до висновку від 09.03.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 перебував 09.03.2018 року в стані алкогольного спяніння, однак даний факт ОСОБА_1 не оспорює, тобто факту та обставин, які підлягають доказування у цій справі жодним чином не засвідчують, а тому суд визнає цей доказ неналежним.

Встановлені Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року правила, передбачають два способи виявлення стану алкогольного спяніння у осіб, що керують транспортними засобами.

Відповідно до п. 6 розділу 2 Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

При оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 взагалі не були залучені свідки - особи, які б могли підтвердити, що останній керував автомобілем та був правомірно зупинений уповноваженими на те працівниками поліції для встановлення факту керування транспортним засобом водієм в стані спяніння.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Згідно даних протоколу, особі, що притягається до адміністративної відповідальності пред'явлено звинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, яке полягало у порушенні п. 2.5 ПДР України, яке мало місце 09.03.2018 о 03:00 год., тобто саме ці обставини підлягають доказуванню у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши та оцінивши обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано перевіривши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що факт керування особою транспортним засобом не підтверджується належними та допустими доказами по справі про адміністративне правопорушення. У звязку з чим, в даному випадку відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріпленастатті 7 КУпАП'є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 24 Постанови звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Пунктом 27 вказаної постанови визначено, що відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 09.03.2018 року о 03:00 годині керував автомобілем, матеріали справи не містять. За таких підстав суд приходить до висновку, що викладені в протоколі обставини того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не знайшло в судовому засіданні свого підтвердження.

Таким чином, оскільки, керування особою транспортним засобом є обов'язковою складовою об'єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а керування самим ОСОБА_1 транспортним засобом в той період категорично заперечується, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, суд, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, встановити неможливо.

Враховуючи даний конституційний принцип, суд приходить до висновку, що відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що 09.03.2018 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом не можуть бути визнані ні достовірними, ні допустимими доказами, оскільки фактично ґрунтуються виключно на обставинах викладених в протоколі працівником поліції та не відповідають дійсним обставинам справи, а тому не можуть бути прийняті судом як достовірні.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, враховуючи те, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючисьст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Стаття62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину УПП не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.В.Поштаренко