20 березня 2018 року місто Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_3 з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2018 року, -
Цією постановою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Відповідно до постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 21 серпня 2017 року близько 18 год. 35 хв., перебуваючи в м. Києві по вул. Анни Ярославни (Фадеева), 26, керуючи автомобілем «АУДІ», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (неприродна блідість обличчя, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло) від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.
Не погодившись з постановою Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року, вважаючи її необґрунтованою, безпідставною та ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, захисник ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу на обґрунтування якої зазначає наступне.
Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння, окрім письмових пояснень свідків, які скоріш за все, як вважає апелянт, наперед заготовлені у формі бланку та підписані свідками не усвідомлюючи їх змісту, оскільки, вказані свідки до суду не з'явилися та не підтвердили відмови ОСОБА_3 від проходження огляду, у зв'язку з чим апелянт вважає, що вина ОСОБА_5 не може ґрунтуватися на доданих до матеріалів доказах а провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.
Справа № 33/796/2646/2017
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у суді першої інстанції: Дячук С.І.
На цих підставах захисник ОСОБА_4 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року та закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені доводи в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Але при винесенні постанови Святошинським районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року, суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично притягнув ОСОБА_3 до відповідальності без будь-якого судового розгляду, не дослідивши не тільки його пояснення і заперечення, а й тих незначних доказів, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, не давши їм належну й об'єктивну оцінку.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, притягуючи ОСОБА_3 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , суддя виходив з тих обставин, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3, однак, чим доводиться сам факт того, що водій керував автомобілем у стані наркотичного сп'яніння та, що він відмовився від проходження медичного огляду, суд в постанові не вказав.
В апеляційному засіданні ОСОБА_3, надав пояснення та це і нічим не спростовано, а навпаки підтверджено наданими доказами, він не відмовлявся саме від медичного огляду, а навпаки просив пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, бо поспішав відвезти деталь пуансон вагою 150 кг., згідно договору № КБТЗ/ПДЗА/17/4 від 13.02.2017 укладеним між ПП «Оскар» та ДП «Київський бронетанковий завод» ОСОБА_3 також зазначив, що дуже важливою обставиною при цьому був час доставки вказаної деталі (не пізніше 19 год. 00 хв.),
оскільки, запізнення могло привезти до зриву терміну виконання замовлення за Договором майже на місяць.
На підтвердження цих пояснень захисником надано довідку № 180319/02 від 19 березня 2018 року, видану ПП «Оскар» з якої вбачається, що ОСОБА_3 доручене важливе завдання, яке він виконував відповідно до договору від 13 лютого 2017 року № КБТЗ/ПДЗА/17/4 укладеним між ПП «Оскар» та ДП «Київський бронетанковий завод»
Щодо пояснень свідків, які наявні в матеріалах справи та на які і послався суд першої інстанції у своїй постанові,як на підтвердження винуватості ОСОБА_3, слід зазначити, що вони по своїй суті не є поясненнями свідків події, а є пояснення самого поліцейського наперед складеними у формі бланку, тотожні одне одному. При цьому, зміст цих пояснень не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки, як встановлено в апеляційному засіданні ОСОБА_3 не відмовлявся саме від проходження тесту на стан сп'яніння, як то вказано в поясненнях свідків, а навпаки просив пройти його на місці зупинки транспортного засобу, бо поспішав відвезти деталь.
Не зважаючи на ті порушення, які допущені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в апеляційному засіданні було встановлено, що ОСОБА_3, дійсно відмовився їхати з працівниками поліції до медичного закладу та просив пройти як найшвидше огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, бо сам поспішав доставити вчасно деталь на виробництво, оскільки запізнення могло привести до зриву терміну виконання замовлення за Договором, що могло реально зашкодити обороні держави в умовах проведення АТО.
Оскільки, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вже включає в себе склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому апеляційні вимоги захисника ОСОБА_4 щодо закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 248 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені в повному обсязі.
Однак, з пояснень ОСОБА_3, можна зробити висновок, що він діяв в умовах крайньої необхідності, що передбачено ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Таким чином, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння для відвернення настання більш тяжких наслідків. Тобто, діяв ОСОБА_3 у стані крайньої необхідності.
Слід також зазначити, що розглядаючи справу і зазначаючи в постанові про наявність достатніх доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, яке полягало зокрема у відмові в проходженні огляду на стан сп'яніння, суд залишив поза увагою, що в матеріалах справи відсутні такі документи: направлення ОСОБА_3 на огляд як водія транспортного засобу з метою
виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Акт про його відмову від огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів; Акт про відмову від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.4 ст. 247 КУпАП, вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, в інтересах ОСОБА_3, на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року - задовольнити частково.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.4 ст. 247 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель