Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1522/18
Провадження №: 3/332/445/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Андрюшина Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

15 травня 2018 року о 11 год. 25хв. ОСОБА_1, рухаючись по вул. Південне шосе, 75 в Заводському районі м.Запоріжжя, керував транспортним засобом марки Mazda 6, реєстраційний номер ВВВ 091, з явними ознаками алкогольного сп?яніння. Огляд на стан алкогольного сп?яніння зі згоди водія у встановленому законодавством порядку проводився у присутності двох свідків із застосуванням спеціального технічного засобу Drager 0246, результат позитивний 2,31%, тест №1402. ОСОБА_1 з результатом погодився.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився по невідомим причинам, пояснень суду не надав. Про час, дату і місце судового засідання повідомлявся судом в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, враховуючи, що судом вжито усі передбачені законом заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Так, судом по даній справі було неодноразово призначено судові засідання протягом двох місяців. На адресу, вказану у протоколі: АДРЕСА_1 судом неодноразово направлялися судові повістки рекомендованими листами, але конверти було повернуто із зазначенням «адресат для отримання не з?явився», на адресу, вказану в письмовій заяві ОСОБА_1 АДРЕСА_2 також було направлено судову повістку, однак, конверт було повернуто із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Про судові засідання, призначені на 23.07.2018 року, 13.08.2018 року ОСОБА_1 був повідомлений за допомогою СМС-повідомлення на номер мобільного телефону, вказаний у протоколі. Від отримання повісток, які надсилалися йому судом, ОСОБА_1, на думку суду, ухилявся навмисно. 23.07.2018 року електронною поштою надійшло звернення ОСОБА_1 з проханням повідомити, чи перебуває в провадженні суду справа про адміністративне правопорушення відносно нього. Письмовою відповіддю суду від 24.07.2018 року ОСОБА_1 було повідомлено про наявність справи про адміністративне правопорушення в провадженні судді Андрюшиної Л.А. та повідомлено дату наступного судового засідання, яке не відбулось у зв?язку із надходженням до суду заяви ОСОБА_2 про долучення до матеріалів справи довідки №40 від 30.07.2018 року про знаходження ОСОБА_1 на лікуванні у І неврологічному відділенні КУ «6-та міська клінічна лікарня». В подальшому від ОСОБА_1 інших заяв, клопотань не надходило, зокрема, не надходило заяв щодо продовження ним лікування та неможливістю з цих підстав з»явитися до суду.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вище наведене, суд розцінює чергову неявку ОСОБА_1 до суду, як зловживання ним правами, передбаченими ст. 268 КУпАП з ціллю затягування розгляду справи по суті, та враховуючи ухилення від явки до суду тривалий період часу, а також граничний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлений ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обовязковою.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії БД №071681 від 15.05.2018р.(а.с.1), відповідно до якого підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, в ньому належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи. Окрім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення також підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів(а.с.5), відповідно до якого ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пройшов огляд на стан сп»яніння на місці зупинці транспортного засобу та погодився з його позитивним результатом 2,31%(а.с.4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп»ягніння, долучених до матеріалів справи(а.с.6,7). Разом з тим, факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, був визнаний особисто ОСОБА_1, що підтверджується його поясненням у протоколі серії БД №071681 від 15.05.2018 року та відеозаписом, що зберігається на компакт-диску долученому до протоколу, відповідно до яких ОСОБА_1 визнає, що під час керування автомобілем знаходиться у стані алкогольного сп?яніння, оскільки вживав алкогольні напої.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, вважаю факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП доведеним, а тому ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» НАІС ДДАІ МВС, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії ЯТА №041994 від 04.06.1994 року, а отже, він є водієм в розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху України та повинен нести адміністративну відповідальність передбачену ч.1 ст. 130 КУпАП для водіїв транспортних засобів.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується приписів ст.23 КУпАП якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, при призначенні ОСОБА_1 міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер скоєного ним правопорушення та особу правопорушника, ступень його вини, і вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, у виді штрафу на користь держави та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 401КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 401, 130 ч.1, 283-285 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200,00грн.(десять тисяч двісті грн.) (банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р 8001, , МФО 899998, отримувач: ГУК у Запорізькій області 21081300, код платежу 21081300-адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн. (банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р 8004, , МФО 899998, отримувач: УК в Заводському районі, код платежу 22030101- «Судовий збір» (Державна судова адміністрація України, 050).

Згідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя Андрюшина Л.А.