Справа № 463/374/18 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 33/783/594/18 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 22 березня 2018 року,

встановив:

постановою Личаківського районного суду м.Львова від 22 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення: за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) гривень; за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно визначено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору у справі.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 10 січня 2018 року о 16:45 год. в м.Львові, на вул. Городоцькій,181 керуючи трамваєм марки KT4 Tatra н.з 1177, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події, чим порушив п.2.3(б.д.), 13.1Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить поновити строк на оскарження даної постанови, скасувати її та закрити справу про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, суд першої інстанції порушив процесуальні норми, не встановив всі обставини, які мають значення для справи, вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою, оскільки така винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як не вчиняв жодної дорожньо-транспортної пригоди та не залишав місця ДТП. Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення був складений без його участі, а працівники поліції не дослухались доводів і клопотань, не розяснили прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт вказує, що через відсутність інформації про винесену постанову не мав змоги своєчасно, у передбачені законом строки подати апеляційну скаргу. Вказує на те, що судове засідання проведено без його участі, а постанова вручена лише 07 травня 2018 року.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи №463/374/18 та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.3 (б,д) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 13.1 ПДР встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 своєї вини не визнав, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки не вчиняв жодної дорожньо-транспортної пригоди та не залишав місця ДТП.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення та проаналізувавши покази сторін у справі, суд першої інстанції вірно зробив висновок, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №051824 від 16.01.2018 року, БД №051825 від 16.01.2018 року, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5-6).

Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції порушив процесуальні норми, не встановив всі обставини, які мають значення для справи, вважає дану постанову незаконною і необґрунтованою, оскільки така винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, то такі на думку суду є безпідставними, так як такі не підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, доводи ОСОБА_1, зазначені в апеляційній скарзі, щодо винесення постанови судом першої інстанції без всебічного з'ясування обставин справи, щодо його винуватості у дорожньо-транспортній пригоді, не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно, а висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Відносно клопотання апелянта про виклик свідків, то судом апеляційної інстанції надсилався виклик в судове засідання працівника Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення, однак останній в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 22 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області