Провадження № 3/161/2801/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2018 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участю прокурора Бащука В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_1, яка народилася 18.03.1964 року в с. Жидичин Ківерцівського району Волинської області, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1, розлученої, не судимої, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, працює на посаді начальника відділу обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів державного бюджету ГУ Державної казначейської служби України у Волинській області, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, будучи начальником відділу обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів державного бюджету ГУ Державної казначейської служби України у Волинській області, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом на якого поширюється дія зазначеного Закону, в період часу з 00 годин 00 хвилин 26.04.2018 року по 23 годину 59 хвилин 05.05.2018 року, після продажу нерухомого майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року - 88100грн., без поважних причин, письмово своєчасно не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про продаж ? частки квартири ОСОБА_2, вартість якої становить 106980 грн. Інформацію про суттєві зміни у майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала лише 22.05.2018 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-6 КУпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнала, суду пояснила, що їй на праві власності належала ? частина квартири, розташованої за адресою: м. Луцьк, вул. Писаревського, 22/7. 25.04.2018 року вона продала вказану квартиру ОСОБА_2 За продаж належної їй частки квартири отримала 106980 грн. Їй було відомо про те, що у десятиденний строк з моменту продажу квартири та отримання грошових коштів вона має подати декларацію про суттєві зміни у своєму майновому стані. Однак, вона була дуже зайнята по роботі і відклала заповнення декларації на травневі свята. 01.05.2018 року вдома у неї не працював Інтернет, потім зясувалося що її електронний ключ є недійсним. Таким чином, у встановлений законом строк вона не встигла подати повідомлення про суттєві зміни свого майнового стану. Умислу на приховування доходів у неї не було. В скоєному щиро розкаюється.

Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172 -6 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в положеннях ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП, полягає в порушенні вимог фінансового контролю, тобто у неповідомленні або несвоєчасному повідомленні про відкриття валютного рахунка в установі банка-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, підтверджується дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи, а саме:

- протоколом від 18 липня 2018 року № 176 про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 1-7);

- витягом з наказу начальника ГУ Державної казначейської служби України у Волинській області від 09.12.2011 року № 3-ОС про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника відділу обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів державного бюджету ГУ Державної казначейської служби України у Волинській області (а.с. 30);

- копією договору купівлі-продажу квартири від 25.04.2018 року (а.с. 11), зі змістом якого слідує, що продавцем квартири, розташованої за адресою: м. Луцьк, вул. Писаревського, 22/7 є, зокрема, ОСОБА_1 Купівлю-продаж зазначеної квартири здійснено за 213960 грн.;

- витягом з Єдиного Державного Реєстру Декларацій (а.с. 22), з якого вбачається, що повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 опубліковані 22.05.2018 року о 21.31;

Як зазначено у диспозиції ч. 2 ст.172-6 КУпАП відповідальність за даною нормою закону настає у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно примітки до даної норми закону суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За змістом частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" декларуванню за цим Законом підлягають особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону.

Зокрема, п.п. «в» п. 1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" передбачає, що суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є - державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

За матеріалами справи ОСОБА_1 згідно до наказу начальника ГУ Державної казначейської служби України у Волинській області від 09.12.2011 року № 3-ОС займає посаду начальника відділу обслуговування розпорядників коштів та інших клієнтів державного бюджету ГУ Державної казначейської служби України у Волинській області, тобто відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, а отже і за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 25.04.2018 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, остання відчужила нерухоме майно, вартість якої становить 106980 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року - 88100 грн. За таких обставин суд вважає, що саме 25.04.2018 року у ОСОБА_3 відбулися суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Отже, 25.04.2018 року, отримавши дохід про продажу нерухомого майна, ОСОБА_1 повинна була протягом десяти днів, тобто у продовж часу з 00 годин 00 хвилин 26.04.2018 року по 23 годину 59 хвилин 05.05.2018 року повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування.

Однак, як свідчить наданий НАЗК витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» відповідну декларацію про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 подана до Національної агенції лише 22.05.2018 року.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки з об'єктивної сторони вказане правопорушення має формальний склад, тобто законодавець встановив відповідальність спеціального суб'єкта безпосередньо за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, незалежно від наявності у особи такого умислу.

Таким чином, суд приходить до висновку висновку, що ОСОБА_1 відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в період часу з 00 годин 00 хвилин 26.04.2018 року по 23 годину 59 хвилин 05.05.2018 року року, після продажу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року - 88100 грн., без поважних причин, письмово не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про отимання доходу від продажу квартири, в сумі 106980 грн.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, суд враховує обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, факт правопорушення визнала та усвідомила його наслідки, тому суд вважає достатнім накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 1700 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 176-2, 248, 249, 251, 268, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., за наступними реквізитами: найменування суду: Луцький міськрайонний суд Волинської області; назва податку: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 3002; дотримувач коштів: УК у м. Луцьку (м. Луцьк) 22030101; ідентифікаційний код отримувача: 38009628.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волитнської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_4