АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/2904/18 Суддя 1 інстанції: Бабенко Ю.П.
Провадження: 33/790/725/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

01 серпня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 липня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюОрджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 липня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 29 квітня 2018 року о 17.00 годині ОСОБА_2 керував автомобілем «Ford Mondeo» державний номер НОМЕР_1 по вул. Мохначанській, 138, в м. Харкові з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, порушення мови. У присутності свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в КЗОЗ «Харківській обласний наркологічний диспансер», чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України

В суді першої інстанції ОСОБА_2 свою вину не визнав.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуОрджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 липня 2018 року та закрити провадження у справі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що 29.04.18р. дійсно знаходився поряд з належним йому автомобілем «Ford Mondeo» у стані алкогольного сп»яніння, однак ТЗ не керував, у зв»язку із чим і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння. Крім того, зазначає, що свідки події, зокрема, ОСОБА_5, робітники швидкої допомоги, не викликались та судом не допитувались. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, неповно з»ясувавши обставини справи, спростовуючи пояснення ОСОБА_2 лише письмовими доказами, не перевіривши їх безпосередньо.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 36)

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп*яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 158504 від 29.04.18р. (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та частково самого правопорушника, наданими в суді, (а.с. 3, 4, 5), рапортом помічника чергового Індустріального ВП ГУНП в Харківській області Зоз М.О. від 29.04.18р. (а.с. 6-7), рапортом інспектора роти №7 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Промської С.О. від 29.04.18р. (а.с. 8), розпискою ОСОБА_8 від 29.04.18р. (а.с. 9), відеозаписом правопорушення (а.с. 10).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апелянта про те, що він автомобілем не керував, є непереконливими та спростовуються матеріалами справи, зокрема, письмовими поясненнями свідків (а.с. 3-5), даними відеозапису події, в той час, як факт перебування у стані алкогольного сп»яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння у встановленому законом порядку не заперечує і сам правопорушник.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіОрджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 липня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 липня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева