Справа № 541/999/18
Номер провадження3/541/343/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Сидоренко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, фізичної особи-підприємця,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 11 травня 2018 року ОСОБА_1 07.05.2018 року о 12 годині 55 хвилин в м.Миргороді, по вул. Багачанській, 38, вчинив насильство в сімї, а саме схопив свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, за руки та утримував його насильно, що могло завдати шкоди психічному чи фізичному здоровю.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав і пояснив, що він та його син спільно не проживають, тобто наразі не є членами сімї, через те що дружина ще у 2016 році викрала дитину і утримує її в ізоляції від нього, спотворюючи її дитячу свідомість стосовно нього, як батька, шляхом залякування тим, що він убє власного сина, чим навмисно спричиняє дитині емоційну невпевненість та завдає шкоди його психічному здоровю, тобто сама чинить домашнє насильство над дитиною у формі психологічного насильства в сімї. Також пояснив, що 7 травня 2018 року, приблизно в 12 годин 55 хвилин, він повертався з місця здійснення підприємницької діяльності разом з ОСОБА_3, їдучи автомобілем по вул.Багачанській в м.Миргород. В цей час на тротуарі поблизу магазину «Хвилинка» він побачив свого сина з його матірю ОСОБА_4 та вирішив поспілкуватись з дитиною, для чого зупинив автомобіль і підійшов до них. При цьому ОСОБА_4 вкотре умисно налякала дитину, голосно закричавши, щоб син втікав, бо він його вбє, чим спричинила сину страх і його емоційну невпевненість, а після цього підбігла до нього та почала наносити йому удари ногою та руками. ОСОБА_3 заступився за нього, перешкодивши ОСОБА_4 наносити удари. В цей момент він вирішив заспокоїти дитину, взявши його за руку з тим щоб пояснити йому, що від нього немає ніякої загрози та те, що мати його навмисно психологічно травмує, налаштовуючи проти нього. Однак син втік і забіг до приміщення магазину «Хвилинка». За фактом цієї події він звернувся з письмовою заявою до місцевої поліції. Вважав, що особою, якою відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, не зібрано і не зазначено протоколі жодного належного і допустимого доказу його вини. З викладених підстав просив провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діянні.

Суд, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає наступне.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Підставою притягнення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона).

У відповідності до Закону України № 2229-VIII від 07.12.2017 року, «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який набрав чинності з 07.01.2018 року, ч.1 ст. 173-2 КУпАП викладена у наступній редакції: «Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення».

Ця редакція істотно відрізняється від попередньої редакції цієї статті, яка передбачала відповідальність за насильство у сімї, що і знайшло своє відображення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином, за своєю правовою суттю поняття «домашнє насильство» відрізняється від поняття «насильство у сімї». При цьому, враховуючи наведене вище визначення поняття домашнього насильства, посилання ОСОБА_1 на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення через те, що він не проживає спільно зі своїм сином а отже вони не є членами сімї, є безпідставним. Між тим, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не ставиться у вину вчинення саме домашнього насильства.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 07.05.2018 року, близько 12 години 55 хвилин, на вул.Багачанській в м.Миргороді, між ОСОБА_1 та його колишньою співмешканкою ОСОБА_4 виник черговий конфлікт з приводу спілкування ОСОБА_1 з їх спільним сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_1 хоче викрасти у неї сина. В ході чого ОСОБА_1 намагався утримати на місці свого сина ОСОБА_2, схопивши за руку та рюкзак, а ОСОБА_4 йому в цьому перешкоджала, в результаті ОСОБА_2 з ОСОБА_4 втекли до магазину «Хвилинка», а рюкзак залишився в руках ОСОБА_1 Подія відбувалася в людному місці, тому в ході конфлікту в нього втрутились інші особи. Вказані обставини знайшли своє відображення як в поясненнях ОСОБА_1 так і в показаннях свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, суспільну власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Проте, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суть порушення взагалі не відповідає диспозиції частини 1 статті 173-2 КУпАП та не розкриває всіх ознак обєктивної сторони даного правопорушення, зокрема, не конкретизовано, в якому виді насильства виразилось суспільно-небезпечне діяння з боку ОСОБА_1, адже таке його формулювання як «схопив за руки та утримував насильно» не підпадає під ознаки будь-якого виду насильства, передбаченого ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а отже не є обєктивною стороною складу інкримінованого йому правопорушення. Докази того, що вказані дії потягли або могли потягнути за собою наслідки у виді шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілого, в матеріалах справи відсутні; протокол не містить даних про потерпілу особу.

Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня обєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що провадження в даній справі слід закрити в зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2 ч. 1, 221, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_8