Справа № 588/449/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2018 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Тростянецького ВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: пров.Миру, 3АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 21.03.2018 о 19 годині 56 хвилин в м.Тростянець Сумської області по вул.Памяті керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, порушена координація руху), від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді показав, що дійсно того дня 21.03.18 р. близько 20 години він приїхав зі своїми знайомими у м.Тростянець у власних справах. Коли підїхали поліцейські до його автомобіля, що стояв по вулиці Памяті, він перебував у власному автомобілі за кермом, але не здійснював рух, а спав. Поліцейські забрали документи на автомобіль, забрали права, склали протокол, після того привезли двох свідків, у їх присутності він відмовився проходити медогляд на стан спяніння, тому що він не порушував ніяких правил дорожнього руху, бо не управляв автомобілем.

Незважаючи на такі покази ОСОБА_1, вважаю, що факт скоєння ним правопорушення підтверджується наступними дослідженими у сукупності належними доказами.

Так, із протоколу серії АП2 № 522164 від 21.03.2018, складеного інспектором ГРПП №2 Тростянецького ВП ОСОБА_2, вбачається, що ОСОБА_1 21.03.2018 о 19 годині 56 хвилин в м.Тростянець по вул.Памяті керував автомобілем НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, порушена координація руху), від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, (а.с.2).

Разом із протоколом до суду надійшла довідка АРМОР та довідка інспектора СРПП №2 Тростянецького ВП ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП протягом року не притягувався, отримував посвідчення водія серії СІА 040920 (а.с.6,7).

Інспектор ГРПП №2 Тростянецького ВП ОСОБА_2 у суді пояснив, що 21.03.18 на лінію 102 надійшло повідомлення, що по вулиці Памяті у місті Тростянці рухається автомобіль без увімкнених фар. На вказане повідомлення він, у складі патрульного екіпажу виїхав на місце, та побачив, що дійсно по вулиці Памяті на зустріч їм їхав автомобіль ВАЗ 2106, потім звернув на їхню смугу руху та вїхав у замет снігу на узбіччі. Ним зясовано, що за кермом перебував водій ОСОБА_1 з наявними ознаками алкогольного спяніння, який надав документи на автомобіль, відмовився проходити огляд на стан спяніння як за допомогою газоаналізатора «Драгер» так і у медичному закладі, тому інспектор запросив свідків та зафіксував вказане правопорушення документально, крім того, на робочий планшет було здійснено відеозапис як факт перебування ОСОБА_1 у автомобілі з ознаками алкогольного спяніння, так і факт його відмови від проходження огляду на стан спяніння. При тому, ні в автомобілі, ні поруч будь-яких інших осіб не було. При інспекторові Чернігов М.І. комусь телефонував та просив забрати його з місця події.

Покази свідка ОСОБА_2 узгоджуються із відеозаписом, відтвореним у судовому засіданні, який долучений до матеріалів справи, із якого вбачається факт перебування за кермом автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_1 із явними ознаками алкогольного спяніння, та факт його відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан спяніння (а.с.8).

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка знаходиться у стані алкогольного спяніння, чи передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані спяніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під всебічним, повним та об'єктивним з'ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, залучення свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови про накладення адміністративного стягнення повинен відповідати вимогам статей 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та вказати мотиви відхилення інших доказів на які посилається правопорушник чи виражених ним доводів.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 вказаної інструкції ознаками алкогольного сп'яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3, племінник ОСОБА_1, показав, що разом із дядьком 21.03.2018 р. на його автомобілі ВАЗ 2106 він приїхав у м.Тростянець, залишив дядька близько 20 чи 21 години у його машині на пасажирському сидінні спереду, на вулиці на лівому узбіччі по ходу руху транспортного засобу, яка розташована недалеко від церкви. Сам пересів у другу машину знайомих та поїхав у гості, приїхав знову через півтори години і разом із дядьком та ще з двома знайомими поїхав додому у смт. Кириківку. Навпроти церкви їх зупинили працівники поліції та склали протокол про відсутність освітлення держзнаку на автомобілі, за що свідок був притягнений до адмінвідповідальності (а.с.15,16).

Разом із тим такі покази свідка суд не приймає як обставину, що спростовує факт керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2106 21.03.2018 р. о 19 годині 56 хв., так як свідок показав, що дійсно ОСОБА_1 перебував у стані спяніння, якого свідок залишив по вулиці Памяті на деякий час. А із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 перебував саме за кермом водія, а не на пасажирському сидінні.

Отже, судом встановлено, що у підтвердження скоєння ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП інспектором поліції був складений протокол у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, із письмових показів яких вбачається, що ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку (а.с.5). У присутності цих же свідків ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення та отримати копію протоколу що підтверджено їх письмовими поясненнями (а.с.4), та у матеріалах справи мається розписка ОСОБА_1 про те, що він 23 березня 2018 року отримав від поліцейських копію протоколу АП2 №522164 (а.с.3).

Вказаний протокол в повному обсязі відповідає вимогам ст.256 КУпАП, будь-яких порушень щодо його складання судом не встановлено.

Отже невизнання ОСОБА_1 своєї провини, суд оцінює як модель захисту від обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення і спробу уникнути відповідальності.

Підстав для закриття провадження у справі, як те просить ОСОБА_1, не вбачається з вищевикладених обставин.

Вирішуючи питання про застосування стягнення відносно ОСОБА_1, відповідно до статті 33 КУпАП враховую характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника. Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність не встановлено, крім того, згідно з санкцією адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП є безальтернативним, а тому необхідно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

У звязку з накладенням адміністративного стягнення відповідно до статті 40-1 КУпАП вважаю за необхідне стягнути з правопорушника судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп. у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. у дохід держави.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови. У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.С. Линник