Справа № 308/2795/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
25.06.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю представника Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 травня 2018 року, якою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, мешканку с. Сюрте, вул. Кошута, 11,Ужгородського району, Закарпатської області визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 4685 грн. 31 коп. та конфісковано на користь держави безпосередні предмети порушення митних правил, а саме: шкарпетки в асортименті, різних торгівельних марок, країна виробництва Туреччина.
Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн. 40 коп..
За постановою суду ОСОБА_3 визнана винною у тому, що 23.09.2017 о 19 год. 42 хв. слідуючи в якості пасажира мікроавтобуса марки Mercedes-Benz, модель Sprinter р.н.з. України ВС7508ЕМ, під керуванням громадянина України ОСОБА_4, яка заїхала в зону митного контролю на ділянку Вїзд митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС та прямуючи у приватних справах із Угорщини в Україну, в зоні митного контролю «зелений коридор» намагалась незаконно перемістити з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів підробленого документу - транспортного листа № SE3457036 від 23.09.2017, як підстави для переміщення товару а саме: шкарпетки в асортименті, різних торгівельних марок, країна виробництва Туреччина, в загальній кількості 50 кг.
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Вважає постанову суду незаконною, ухваленою з порушенням норм процесуального права. Стверджує, що суд не в повній мірі з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та допустив неправильне застосування норм матеріального права. Апелянт вказує, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому обставини не відповідають дійсності. Зазначає, що у рішенні суду відсутня будь-яка мотивація з приводу того в чому саме полягає адміністративне порушення, оскільки ввозила на територію України товари для власних потреб, вага яких не перевищувала 50 кг, та їхня вартість не перевищувала 500 євро, що передбачено ст. 374 МК України. Заперечує притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК лише на підставі подання митному органу листа № № SE3457036 від 23.09.2017, який свідчить виключно про належність їй частини товару, який супроводжувала в транспортному засобі, поряд з іншими особами. Вказує, що суд не взяв до уваги та не дав оцінки акту огляду від 23.09.2017 року, складеного працівниками Закарпатської митниці ДФС, не взяв до уваги її пояснення в судовому засіданні відносно підстав виникнення транспортного листа, тому вважає порушення судом вимог п.5 ч.1 ст. 495 МК України. Крім того, вважає, що постанова суду не містить мотивації, яка підтверджує її вину та безпідставно кваліфікував її дії як умисне надання при митному огляді відомостей, які не відповідають дійсності. Цим самим було порушено її право на справедливий розгляд, яке гарантуються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Також вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового визначення інкримінованого їй правопорушення як триваючого, а тому порушив строки накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил. Зазначає, що саме 23.09.2017 у митного органу виникла підозра щодо достовірності та автентичності поданого до митного контролю транспортного листа №SE3457036 від 23.09.2017, тому саме цей час був моментом вчинення інкримінованого їй правопорушення. Таким чином, на думку ОСОБА_3 суд неправомірно наклав стягнення та постановив конфіскувати товар.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 в підтримання апеляційної скарги ОСОБА_3, представника митного органу ОСОБА_1 із запереченнями проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Доводи апелянта ОСОБА_3 про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а відтак вини у його вчиненні, апеляційний суд відхиляє.
Як встановив суд першої інстанції, про що й зазначив у постанові, ОСОБА_3 при ввезенні товарів на Україну для особистого вживання, здійснюючи перетин кордону по смузі "зелений коридор", яка передбачає форму усного декларування, подала митному органу як підставу для переміщення товару- шкарпеток, вагою 50 кг, вартістю 150 ОСОБА_3, транспортний лист на угорській мові виписаний на її ім`я, який викликав сумніви у його правдивості. В результаті перевірки встановлено, що суб`єкт гоподарювання Угорщини, який ніби-то видав зазначений документ про придбання товару ОСОБА_3 з реєстру діючих фірм був анульований 12.05.2014. Отже, ОСОБА_3 подала митному органу неправдиві відомості- підроблений транспортний лист № SE3457036 від 23.09.2017, як підставу для переміщення належного їй товару. Таким чином її вина у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України є доведеною.
Хоча ОСОБА_3 ввозила товар в межах визначених ст. 374 МК України, однак подавши підроблений документ, як підставу для переміщення товару, допустила вчинення зазначеного правопорушення. Таким чином висновок суду про наявність скалду правопорушення та його доведеність є обгрунтованим.
Щодо інших доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції розглянув справу з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП, однак при з`ясуванні обставин відповідно до положень ст. 280 КУпАП, яка передбачає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність тощо, не дотримав в повній мірі. Так, вирішуючи питання про накладення стягнення, суд не врахував, що на час розгляду справи строки накладення стягнення, які врегульовані ч. 2 ст. 467 МК України закінчилися.
Відповідно до цієї норми закону, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 МК України розглядаються судами ( суддями), адміністративне стягненя за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами ( суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у томі числі передбачених статтями 469, 477-485 МК Україи- не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
Оскільки правопорушення було вчинено 23.09.2017, таке не було триваючим на час його виявлення - 07.02.2018, а тому, на момент розгляду справи, строки накладення стягнення, передбачені ч.2 ст. 467 МК України закінчились. Таким чином, суд першої інстанції повинен був застосувати положення п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, відповідно до якої : провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків.
З наведених підстав апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду, як така, що винесена з порушенням норм процесуального права - скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Постанову судді Ужгородського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 483 МК України на ОСОБА_3 - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП- у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя: