Справа № 587/984/18
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревій В.М., прокурора Віслова А.О., захисника ОСОБА_1, особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми адміністративну справу, яка надійшла з Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, інспектора прикордонної служби 1 категорії-начальника групи відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Юнаківка» ІІ категорії( тип Б), ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
до адміністративної відповідальності за ст. 1726 ч.2 КУпАП,
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 12 квітня 2018 року оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки в Сумській області ДЗЕ НП України капітаном поліції ОСОБА_3, ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за те, що порушив вимоги ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», а саме не повідомив про суттєві зміни у майновому стані протягом 10 днів з моменту, коли відбулися ці зміни. ОСОБА_2, будучи інспектором прикордонної служби 1 категорії начальником групи відділення інспекторів прикордонної служби (місце дислокації н.п.Хотінь) відділу прикордонної служби «Юнаківка» ІІ категорії (тип Б) 21 вересня 2017 року придбав рухоме майно автомобіль марки Volkswagen, модель Caddy, 2011 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама) WV1ZZZ2KZCX048697, свідоцтво про реєстрацію СХМ 657412, номерний знак НОМЕР_2, загальною вартістю 100 000 гривень, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, не повідомив у десятиденний термін НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, що є вчиненням правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», відповідність за яке передбачена ч.2 ст. 1726 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просив закрити адміністративну справу, оскільки ніякої діяльності, повязаної з корупцією та корупційними діями він не вчиняв, а тому й відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.
Захисник ОСОБА_1 підтримав позицію ОСОБА_2 та надав письмові заперечення.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що ОСОБА_2 допустив порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» щодо фінансового контролю, про що свідчать зібрані під час перевірки матеріали, а тому є підстави для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч ч.2 ст. 1726 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.
На думку Управління захисту економіки в Сумській області ДЗЕ НП України, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст. 1726 КУпАП.
Однак такі висновки не ґрунтуються ні на матеріалах справи, ні на вимогах діючого законодавства, а тому з ними погодитись не можливо.
Статтею 1726 ч. 2 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.
При цьому, запровадження поняття повідомлення про суттєві зміни майнового стану, як додаткового заходу фінансового контролю, та визначення порядку подання такого повідомлення, як і електронного декларування, відбулось з набранням чинності Закону України «Про запобігання корупції» і обовязок щодо подання такого повідомлення (при наявності встановлених ч. 2 ст. 52 Закону підстав) виник з 01.09.2016 року (згідно рішення НАЗК № 2 від 10.06.2016 року зі змінами внесеними рішенням НАЗК від 18.08.2016 №1).
Крім того, частина 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що обовязок подання повідомлення виникає у субєкта декларування, коли у останнього відбулись суттєві зміни у майновому стані. При цьому, вказана норма Закону чітко встановлює що суттєві зміни у майновому стані мають місце у 2 випадках:
1) коли субєкт декларування отримав доход на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів (у редакції Закону після 01.01.2017);
2) коли субєкт декларування придбав майно на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів (у редакції Закону після 01.01.2017).
Складаючи протокол, працівник Управління захисту економіки Національної поліції України взяв до уваги лише факт укладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу автомобіля та реєстрацію його на праві власності за субєктом декларування, проте, не врахував інших обставин та норм чинного законодавства, які мають в даному випадку суттєве значення.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 10 серпня 2002 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 71).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_2, вони досить тривалий час заощаджували кошти разом з чоловіком і коли зібралась певна сума, то на сімейній раді вирішили придбати автомобіль. Зазначила, що вона має право власності на даний автомобіль в рівних частках з чоловіком.

В матеріалах, досліджених в судовому засіданні, містяться документи на підтвердження того, що за ОСОБА_2 у ТСЦ за укладеним договором № 5946/2017/634521 зареєстровано легковий автомобіль марка Volkswagen, модель Caddy 2011 року випуску, колір білий, номер кузова (шасі, рама) WV1ZZZ2KZCX048697, свідоцтво про реєстрацію СХМ 657412, номерний знак НОМЕР_2.( ар.с.50-52).
Відповідно до ч. 1 ст. 60 та ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності та частки такого майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Крім того, частиною 3 ст. 60 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Вищезазначені обставини дають підстави стверджувати, що транспортний засіб марки Volkswagen, модель Caddy 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, незалежно від того, на кого з подружжя він зареєстрований, за відсутності шлюбного договору є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4
За таких обставин, вартість частки ОСОБА_2 становить 50 000 грн., що не перевищує 50 прожиткових мінімумів.
Отже, оскільки, відповідно до п. 3 Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, які розміщуються на початку форми повідомлення, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, інформація про отримання доходу або придбання майна членом сімї субєкта декларування не повідомляється, і вартість частки ОСОБА_2 у придбаному майні - автомобілі марка Volkswagen, модель Caddy 2011 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, не перевищує 50 прожиткових мінімумів, то і обовязку на подання до НАЗК повідомлення про суттєву зміну майнового стану у ОСОБА_2 після придбання такого автомобіля не виникало.
Крім того, відповідно до ст. 5 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» старший прапорщик відноситься до сержантського та старшинського складу. Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону дія розділу VІІ цього Закону(Фінансовий контроль) не поширюється на посадових осіб закладів, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу.
Відповідно до ч. 8 ст. 14 Закону України «Про державну прикордонну службу України» військовослужбовці Державної прикордонної служби України, крім військовослужбовців строкової служби, курсантів військових навчальних закладів, курсантів факультетів, кафедр та відділень військової підготовки, військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, зобовязані подавати щороку до 1 квітня декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в порядку та на умовах, що встановлені Законом України "Про запобігання корупції" ( 1700-18 ). Частина восьма статті 14 в редакції Закону N 1975-VIII ( 1975-19 ) від 23.03.2017 .
Отже, ОСОБА_2, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, не є субєктом декларування.
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 не вчиняв правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», а тому відсутні підстави притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 1726 КУпАП.
Керуючись ст. 7, ч. 2 ст. 1726 , ст. 245, п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст. 252, 280, 283, 284, 285, 287, 289 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1726 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої вона винесена, протягом 10 днів з дня її винесення до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.А.Степаненко