Справа № 282/854/18
Провадження № 3/282/385/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2018 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі

головуючого судді Вальчука В.В.

при секретарі судового засідання Демчук В.І.

за участю прокурора Сліпчука П.П.

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої діловодом Бичівського старостинського округу, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року до суду з Управління захисту економіки у Житомирській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення №126 від 29 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1, являючись у період з 06.11.2015 року по 20.11.2017 року депутатом Бичівської сільської ради Любарського району Житомирської області, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, як особа, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє свої повноваження, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги, передбачені чинним законодавством України.

Законом України «Про запобігання корупції», а саме частиною 2 статті 45, встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

В даному судовому засіданні ОСОБА_1, свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала, підтримала викладене у наданій нею письмовій заяві. Також зазначила, що декларацію мала намір подати раніше, однак не могла цього зробити через те, що не володіла достовірною інформацію про доходи членів її сімї, а також через поганий звязок інтернет мережі.

Прокурор Сліпчук П.П., обставини викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1, ознак правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому просив суд накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Заслухавши особу, яка притягається до відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Положення ст.129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до рішення Коростківської сільської ради №1 від 06.11.2015 року «Про визнання повноважень депутатів та сільського голови Бичівської сільської ради», ОСОБА_1, було обрано депутатом зазначеної сільської ради.

Згідно з п.п.«Б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами на яких поширюються дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як визначено положеннями ст.ст.10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП, передбачає відповідальність за: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. У примітці до даної статті зазначено, що субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Як вбачається із фотокопії із сайту Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подала декларацію 12 грудня 2017 року.

Тобто, із аналізу вказаних норм КУпАП та Закону України «Про запобігання корупції», вбачається, що законодавством передбачена відповідальність за несвоєчасне подання декларації без поважних причин, особами, зазначеними у ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність за минулий рік не охоплений раніше поданими деклараціями.

Отже, згідно вказаних норм, особа, зазначена у ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», яка припиняє діяльність має подати декларацію за минулий рік до 01 квітня. Відтак вбачається, що строки передбачені законодавством ОСОБА_1, не порушила.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.252 КпАП України, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст.7 КпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, правопорушник не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено той факт, що ОСОБА_1, подала декларацію у встановлені законодавством строки. Окрім цього, прокурор не надав суду доказів протилежного і відповідно не надав суду підтвердження наявності у діях ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.7, 9, 11, 172-6 ч.1, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст.62, 129 Конституції України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: Вальчук В. В.