Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/348/18
Єдиний унікальний № 336/1300/18 Головуючий в 1-й інстанції Жупанова І.Б.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресо: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 12.03.2018 року о 15 годині 01 хвилині, ОСОБА_2 в м. Запоріжжі по вул. Вороніна, 19 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яких водій зобовязаний на вимогу робітника міліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. У відповідності до змісту Протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено о 16 год. 20 хв. - «12.03.2018 року о 15 год. 01 хв. ОСОБА_2 керував транспортним засобом. Від проходження медичного огляду відмовився в присутності свідків».

Проте, вказані дані не відповідають дійсності, а матеріали справи не містять прямих та беззаперечних доказів, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду в присутності свідків, про що свідчить наступне.

Одним із додатків до протоколу про адміністративне правопорушення, який надано органом поліції для обґрунтування складеного протоколу, є CD-диск із файлами, які містять відеозаписи подій зупинки автомобіля Апелянта та процесу оформлення адмінматеріалу.

Даний CD-диск містить 7 (сім) файлів із відеозаписами подій, що відбувались 12.03.2018 року.

Першим відеозаписом орган поліції зафіксував момент зупинення автомобіля, який відбувся о 15:01:51. На другому відеозаписі, який починається з 15:02:04, зафіксовано як поліцейський повідомляв Апелянту про те, що він вбачає у останнього ознаки наркотичного сп'яніння, і що він бажає доставити Апелянта «на Сєдова». При цьому, у фрагменті відеозапису з 15:03:43 по 15:03:45 Апелянт висловлює свою згоду на поїздку «до Сєдова», якщо того бажають працівники поліції. У фрагменті ж відеозапису з 15:03:50 по 15:04:10 Апелянт, дізнавшись від поліцейського про те, що поїздка «до Сєдова» займе часу більше години, повідомив останньому, що така тривалість поїздки зашкодить Апелянту забрати доньку з дитячого саду. Третій же відеозапис розпочинається чомусь вже о 15:52:32, тобто через 48 (сорок вісім) хвилин з моменту закінчення другого відеозапису, а отже - вказаний відрізок часу, що дорівнює 48 хвилин, відеозйомкою не фіксувався. У фрагменті цього відеозапису з 15:53:12 по 15:53:41 поліцейський повідомляє про те, що відносно Апелянта буде складено протокол за ч. 1 ст. 130, копію якого Апелянт має право отримати, а також поліцейський наголошує на тому, що він ще раз поставить Апелянту питання щодо отримання копії протоколу, але вже при свідках. Як вбачається з фрагменту відеозапису з 15:55:34 по 15:55:44 - працівник поліції зупинив якийсь автомобіль та запропонував водію бути свідком, і повідомив такому свідку наступне: «человеку будет предложено получить копию протокола», і на цьому третій відеозапис закінчується (другого свідка на відеозаписі зафіксовано не було). Четвертий файл містить фрагмент відеозапису з 15:56:02 по 15:56:19, на якому працівник поліції ще раз повідомляє Апелянта про його право отримати протокол, та наголошує на тому, що таке питання ставиться у присутності свідків, хоча самих свідків на відео не зафіксовано. Інші файли містять відеозаписи, якими зафіксовано момент підписання Апелянтом протоколу про адміністративне правопорушення із зауваженнями, та проведення огляду автомобіля працівниками поліції. Натомість, на жодному із наданих органом поліції відеозаписів не зафіксовано відмови Апелянта від проходження медичного огляду, та навпаки як вже зазначалось вище - у фрагменті відеозапису з 15:03:43 по 15:03:45 зафіксовано висловлення Апелянтом згоди на пропозицію поліцейського щодо поїздки «на Сєдова». У проміжок же часу, який за якихось причин не був зафіксований поліцейськими засобами відеозйомки, а саме протягом 48 (сорока восьми) хвилин - з 15:04:47 по 15:52:32, відбувались подальші перемови між працівниками поліції та Апелянтом, під час яких Апелянт декілька разів повідомляв працівникам поліції про власну згоду на проходження медичного огляду та навіть просив зробити це якнайшвидше, оскільки переживав, що може запізнитись забрати доньку з дитячого садочку, але поліцейські йому відповіли, що вже мають намір складати протокол і всі питання в подальшому Апелянт має вирішувати в суді. Свідком цих обставин є знайомий Апелянта - ОСОБА_6, який їхав разом із Апелянтом в його автомобілі та відповідно був очевидцем подій з моменту зупинки автомобіля до моменту передачі працівниками поліції автомобіля в управління цього свідка за відповідною (в матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_6 про отримання автомобіля - ах. 8; у фрагменті відеозапису з 15:57:18 по 15:57:28 зафіксовано, як цей свідок разом із Апелянтом вийшов з автомобіля). Вказаний свідок, який був безпосереднім очевидцем всіх подій, та найголовніше очевидцем тих подій, які відбувались у проміжок часу, що не фіксувався засобами відеозйомки, не був допитаний судом при розгляді адмінматеріалу, що звужує можливість об'єктивного встановлення обставин, не зафіксованих засобами відеофікасації, апелянт заявляв клопотання про виклик та допит цього свідка у заяві від 16.04.2018року). Ті ж свідки, про яких зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, були зупинені працівниками поліції лише о 15:55, тож відповідно ці особи були лише очевидцями пропозиції поліцейського Апелянту щодо отримання останнім копії протоколу - тобто не були фактично очевидцями розмови щодо питання проходження медичного огляду (вказані обставини підтверджуються наданим органом поліції відеозаписом - перший свідок з'являється лише о 15:55:34, другого свідка на відеозаписі взагалі не зафіксовано). Виходячи з цього, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення дані про відмову Апелянта у присутності свідків від проходження огляду - фактично не відповідають дійсності.

Отже, працівниками поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено вимоги вказаного порядку щодо обов'язкової присутності свідків при фіксуванні відмови від проходження огляду, та в порушення вимог вказаного порядку - у протоколі не було зазначено дій водія щодо ухилення від огляду.

Відносно наданих цими свідками пояснень, то слід зазначити що такі пояснення були написані власноруч працівником поліції, а свідки лише поставили під такими поясненнями підписи (а.с. 6, 7).

При цьому наданим органом поліції відеозаписом зафіксовано лише факт підписання протоколу про адміністративне правопорушення Апелянтом із зауваженнями, факту ж підписання свідками протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень засобами відеозйомки зафіксовано не було.

Просить постанову судді скасувати, а справу про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу такого правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, захисників ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснив, що він не визнає себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КК України, був тверезий, не розумів причини, на його погляд, безпідставної зупинки поліцейськими.

Як і в суді першої інстанції, доповнив, що на пропозицію пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння в лікарні він погодився лише за умови, якщо такий же огляд разом з ним пройде інспектор поліції, що його зупинив, і поводився з ним зухвало і неадекватно, бо на його запитання про причину зупинки він сказав, спочатку, що його підозрюють у скоєнні ДТП, після чого сказали, що його підозрюють в керування автомобілем в стані наркотичного сп'яніння. ОСОБА_2 також зазначив, що мав забрати доньку, тому не мав часу їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7 пояснив, що він був понятим по цій справі. Самої події він зараз не памятає. В судовому засіданні йому було запропоновано оглянути його пояснення (а.с. 7), які містяться в матеріалах справи. Після огляду свідок пояснив, що чистий аркуш пояснень він не підписував, запис на поясненні «з моих слов записано верно и прочитано» і міститься його підпис, виконаний ним особисто і підпис належить йому.

Свідок ОСОБА_6, дав аналогічні з ОСОБА_2 пояснення про незрозумілі причини зупинки поліцейськими автомобіля ОСОБА_2, оскільки він їхав з ним в одному автомобілі. Суд не приймає їх до уваги и відноситься до них критично, оскільки він є особою зацікавленою, другом ОСОБА_2

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини, вона підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 2); направленням на огляд (а.с 5); поясненнями свідків ОСОБА_8 (а.с 6); та ОСОБА_7 (а.с 7), в яких зазначаються ті ж фактичні обставини про відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, які не заперечував в суді і сам ОСОБА_2; відеозаписом події адміністративного правопорушення, яким підтверджується факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення та спростовуються його пояснення щодо неправомірного поводження з ним працівників поліції і щодо незаконних їх вимог.

Так, в діях ОСОБА_2 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_2 хоча і відкрито не відмовлявся від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя, але фактично все робив, щоб його не проходити, тобто така відмова мала завуальований характер.

Доводи ОСОБА_9 про незрозумілість підстав зупинки його поліцейськими, не заслуговують на увагу, бо поважними чи не поважними є причини зупинки автомобіля поліцейськими, це не є істотними порушеннями КУпАП, які є підставою для скасування постанови суду.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст. 252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст. 251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у звязку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення і інші доводи апелянта, оскільки ці порушення ні є істотними, тобто такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав, які б свідчили про незаконність постанови, а тому відповідно і до задоволення скарги ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1