Справа № 462/1305/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/783/722/18 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю правопорушника - ОСОБА_1

захисника - Малець Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника - адвоката Малець Ю.В. на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, -

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 гривні 40 копійок судового збору в дохід держави.

Згідно постанови суду, 27 лютого 2018 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 у місті Львові на вулиці Любінська, 169 керуючи транспортним засобом марки «Opel» реєстраційний номер НОМЕР_1 надавав послуги з перевезення на таксі без ліцензії, чим порушив ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, а саме: провадження господарської діяльності без одержання відповідного дозволу.

Вищевказану постанову 08 червня 2018 року оскаржила в інтересах ОСОБА_1 захисник - адвокат Малець Ю.В.

У апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року, як такий що пропущений з поважних причин; постанову Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати; провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

На обґрунтування апеляційний вимог про поновлення строку апеляційного оскарження, захисник вказує, що згідно оскаржуваної постанови, суд першої інстанції розглянув справу щодо ОСОБА_1 за відсутності останнього.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази направлення на адресу ОСОБА_1 та, відповідно отримання ним, повістки про виклик до суду на 16 травня 2018 року. Постанову судді отримали та ознайомились 07.06.2018 року.

Зазначає, що в матеріалах справи знаходиться лише один рекомендований лист з повідомленням про судове засідання на 26 квітня 2018р., який направлявся ОСОБА_1 на адресу: м. Львів, вул. Чорновола, 57. Однак, вказана адреса є місцезнаходженням Управління Укртрансбезпеки у Львівській області і, відповідно, лист із судовою повісткою було повернуто до суду.

Відтак, строк на апеляційне оскарження вважає слід поновити.

Заслухавши пояснення захисника та правопорушника, перевіривши матеріали справи апеляційний суд приходить до переконання, що у задоволенні апеляційної вимоги про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно із ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, у якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційні доводи, у тій частині, що рекомендований лист з повідомленням про судове засідання на 26 квітня 2018р., який направлявся ОСОБА_1 на адресу: м. Львів, вул. Чорновола, 57 що є місцезнаходженням Управління Укртрансбезпеки у Львівській області, суд вважає неспроможними, оскільки виклик за цією адресою був скерований на участь у судовому засіданні 26.04.2018 року о 11 год. 30 хв. Повторно справа була призначена до розгляду на 16.05.2018 року в 11 год.

Так, у матеріалах судової справи наявний рекомендований лист з повідомленням про судове засідання на 16 травня 2018 року (а.с.13). Із рекомендованого повідомлення №620 вбачається, що судова повістка направлена ОСОБА_1 на адресу: м. Львів, вул. Скрипника, 21.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 суду пояснив, що за вищевказаною адресою він не проживає, відтак не міг знати про час і місце судового засідання у суді першої інстанції.

Апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення II №0003361 від 27 лютого 2018 року у графі «місце проживання» вказано - «м. Львів вул. Скрипника,21» (а.с.3).

Такий протокол ОСОБА_1 підписав, жодних зауважень до нього не подавав.

Відтак апеляційні доводи про відсутність у матеріалах справи будь-яких доказів направлення на адресу ОСОБА_1 повістки про виклик до суду на 16 травня 2018 року є безпідставними і неправдивими. ОСОБА_1 підписавши протокол про адміністративне правопорушення, де була вказана невірна адреса його проживання, свідомо ввів в оману суд з приводу місця свого проживання, чим сам позбавив себе бути повідомленим про час та місце розгляду справи.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вказав Європейський суд у справі «Пономарьов проти України», принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Таким чином, ті мотиви, що наводить апелянт у частині поновлення строку на апеляційне оскарження є безпідставними і голослівними, і не є поважною причиною пропуску цього строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

постановив:

у задоволенні клопотання захисника - адвоката Малець Ю.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Залізничного районного суду м. Львова від 16 травня 2018 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП - відмовити.

Апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П.Галин