Справа № 212/1908/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БД № 072462 від 20 березня 2018 року, ОСОБА_3, 20.03.2018 року о 01-10 год. поблизу будинку № 10а по вул. Серьогіна у Покровському районі м. Кривого Рогу, керував автомобілем ВАЗ 210013, державний номерний знак П2836ДП з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою алкотестера «Драгер», який показав 1,39 % alk. З результатом ОСОБА_3 був не згоден, погодився пройти медичний огляд у закладі КЗ КПНД, згідно висновку спеціаліста № 602 від 20.03.2018 року результат виявився позитивним, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєнні правопорушення не визнав у повному обсязі, заявив клопотання про допит поліцейських, які складали протокол та свідків правопорушення.

У визначений законом спосіб судом приймалися відповідні заходи щодо забезпечення допиту вказаних осіб, для зясування обставин правопорушення, однак, ані поліцейські ані свідки до суду з невідомих причин не зявились.

Суд, заслухавши думку учасників адміністративної справи та дослідивши її матеріали, приходить до таких висновків.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, розяснені вимогист.268 КУпАП й зміст ст.ст.55,56,59,63 Конституції України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст. 252 КУпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інше.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Скоєння правопорушення, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 072462 від 20.03.2018, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновком Драгеру, рапортом, СД-диском з відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення.

Однак, з огляду на вимоги ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення можливе протягом 3-х місяців з моменту скоєння правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як зазначено в узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

На підставі викладеного, стягнення за санкцією ч. 1 ст. 130 КупАП не проводиться, а дана адміністративна справа у відношенні ОСОБА_3, підлягає закриттю, у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.247 п.7, 38, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП- закрити в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: О. Г. Пустовіт