Провадження №3/760/9368/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., за участю секретаря Гаєвської С.В., представника Київської міської митниці ДФС Глущенко Н.В., перекладача Чіві Ердала, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Київської міської митниці ДФС про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає у Туреччині за адресою: АДРЕСА_1, за ознаками порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 471 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу №0781/10000/18 про порушення митних правил від 15.11.2018 року, вбачається, що 15.11.2018 о 01 год. 10 хв. на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Приліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), для проведення вибіркового митного контролю було зупинено гр. Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2), який слідував разом із братом з Анкари рейсом PC1722 літаком авіакомпанії «Пегасус».

При усному опитуванні було встановлено, що громадянин Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) переміщує готівкові кошти, з його слів, біля 10000 доларів США.

Зазначеного громадянина було запрошено до оглядової кімнати, де при перерахунку було виявлено: 12 000 доларів США. З виявленої суми громадянину Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) було пропущено 11300 доларів США (що становить еквівалент 10000 євро станом на 15.11.2018 згідно курсу НБУ ).

За протоколом про ПМП затримано 700 (сімсот) доларів США. Номінали валюти та номера купюр зазначені в описі предметів.

Пасажир - гр. Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) митної декларації не заповнював, з приводу декларування готівкових коштів до інспекторів митниці не звертався, самостійно обрав форму проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор" чим засвідчив про відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, або таких, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження.

Таким чином, Київською міською митницею ДФС зроблено висновок про те, що своїми діями пасажир - гр. Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) порушив встановлений Митним кодексом України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а саме, обравши формою проходження митного контролю - проходження через "зелений коридор", перемістив товари на які законодавством України встановлені обмеження.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого(передбачених) статтею 471 Митного кодексу України.

Представник Київської міської митниці ДФС у судовому засіданні пояснив, що гр. Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2 порушив митні правила, у зв'язку з чим відносно останнього складено протокол про порушення митних правил №0782/10000/18 за ст. 471 МК України. Протокол підтримав в повному обсязі та просив гр. Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2 визнати винним за порушення митних правил, передбачених ст. 471 Митного кодексу України та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності гр. Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що під час проходження митного контролю, в червоному коридорі нікого не було, він вирішив підійти до інспектора для декларування коштів.

Заслухавши пояснення учасників провадження в справі, оглянувши відеозапис, допитавши свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 485 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судом встановлено, що 15.11.2018 о 01 год. 10 хв. на митному посту «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС під час проведення вибіркового митного контролю на лінії спрощеного митного контролю «зеленого коридору» залу «Приліт» терміналу «А» Міжнародного аеропорту «Київ» (Жуляни), для проведення вибіркового митного контролю було зупинено гр. Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2), який слідував разом із братом з Анкари рейсом PC1722 літаком авіакомпанії «Пегасус».

При усному опитуванні було встановлено, що громадянин Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) переміщує готівкові кошти, з його слів, біля 10000 доларів США.

Зазначеного громадянина було запрошено до оглядової кімнати, де при перерахунку було виявлено: 12 000 доларів США. З виявленої суми громадянину Туреччини ОСОБА_2 (ОСОБА_2) було пропущено 11300 доларів США (що становить еквівалент 10000 євро станом на 15.11.2018 згідно курсу НБУ ).

За протоколом про ПМП затримано 700 (сімсот) доларів США. Номінали валюти та номера купюр зазначені в описі предметів.

Відповідно до положень ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з приписами ст. 489 МК України та ст. 289 КУпАП, при розгляді справи підлягають з'ясуванню: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 366 МК України, митний контроль товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України громадянами здійснюється за двоканальною системою.

Згідно ч. 1 цієї статті, двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Відповідно до п. 4, п. 5 ст. 366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає "зелений коридор" або "червоний коридор" для проходження митного контролю.

Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Закінчення «зеленого коридору» відповідно до п. 1.4 Правил застосування спрощеного порядку здійснення митного контролю предметів, що переміщуються громадянами, які прямують авіаційним транспортом, затвердженими наказом Державної митної служби України від 18.02.2006 року №137, позначається білою лінією.

Як зазначено в протоколі про порушення митних правил №0781/10000/18 від 15.11.2018 р., гр. Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2 обравши форму проходження митного контролю "зелений коридор", чим засвідчив відсутність товарів, що підлягають письмовому декларуванню.

Під час розгляду справи у судовому засіданні було переглянуто та досліджено наданий представником митниці відеозапис, на якому відображено, що гр. Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2 перетнув білу лінію «зеленого коридору», підійшовши до інспектора для того, щоб задекларувати валюту. В «червоному коридорі» інспектора не було.

Водночас, вирішуючи питання про накладення на гр. Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 ст. 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 33 КУпАП визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до санкції ст. 471 МК України, вчинення порушення митних правил передбаченого диспозицією даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Митного кодексу України, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

В той же час, згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 р., якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм правом. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях наголошує, що держава при конфіскації майна зобов'язана додержуватися, зокрема третього критерію правомірності позбавлення майна (балансу інтересів), визначеного ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 9.06.2005р. у справі «Бакланов проти Російської Федерації»; від 24.03.2005р. у справі «Фрізен проти Російської Федерації»; від 15.05.2008р. у справі «Надточій проти України»; від 6.11.2008р. у справі «Ізмайлов проти Російської Федерації»; від 23.09.1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Зазначений критерій передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які використовуються для її досягнення. ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов'язково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується обставин кожної конкретної справи, а тому повинен бути встановлений щодо кожного конкретного суб'єкта у кожній справі на підставі безпосередньо з'ясованих обставин і фактів.

Виходячи з наведених положень закону та з урахуванням обставин справи суддя вважає, що в якості основного стягнення до гр. Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2 підлягає застосуванню штраф в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що не був належним чином обізнаний щодо процедури проходження митного контролю. Вилучені грошові цінності є його особистою річчю.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги всі обставини даної справи, а також враховуючи дані про особу ОСОБА_2, суд вважає, що конфіскація вилученої у ОСОБА_2 готівки, покладає на нього «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосована у даному випадку.

Крім того, суд враховує те, що шкода, яку ОСОБА_2 потенційно міг завдати державі - незначна, оскільки він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди, якби він вивіз гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були вивезені за межі території держави. Таким чином, метою конфіскації є не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної деклараціі. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 33, 265, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 3, 196, 197, 366, 370, 374, 466, 471, 485-487, 495, 527 Митного кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Громадянина Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 Митного Кодексу України.

Піддати гр. Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2 адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700,00 грн., який необхідно сплатити на наступні реквізити: отримувач УДКСУ у Солом'янському районі; ; МФО: 899998; банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; р/р №6010; призначення платежу: код 095.

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил №0781/10000/18 від 15.11.2018 р., а саме іноземну валюту - долари США, 7 купюр номіналом 100: МН05142208А, Н05142211А, МН05142216А, МВ16118159J, КН21182925А, НВ95925928С, КВ24071726F, загальною вартістю 19487,58 грн. - повернути гр. Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2.

Стягнути з гр. Туреччини (ОСОБА_2) ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, які підлягають сплаті на наступні реквізити: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО):899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова пред'являється до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.І. Кушнір