ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 661/2966/18 Головуючий першої інстанції: Ведяшкіна Ю.В.
Номер провадження № 33/819/78/18 Доповідач Полікарпова О.М.
Категорія : ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі судді Полікарпової О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката Самсона В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно нього,

встановив

Постановою Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

В постанові суду та протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1, 04.07.2018 року о 02:30 годині керував транспортним засобом ВАЗ 21134, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Нова Каховка по вул. Ентузіастів, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КпАП України.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 04.07.2018 року о 02:30 год. керував транспортним засобом ВАЗ 21134, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Нова Каховка по вул. Ентузіастів, був зупинений працівниками поліції, проте виконував усі їх вимоги, від проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлявся, продував алкотестер «Драгер», але він був несправний.

Крім того посилається на те, що протокол серії БД №049009 про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме: не вказано місце народження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; не зазначено інформації з приводу того чи притягалася особа до адміністративної відповідальності впродовж року.

Також вказує на те, що йому працівниками поліції не пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння в спеціалізованій медичній установі.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Інструкцією «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) передбачено, зокрема:

- п.1.6 Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);

- п.1.7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- п.2.1. за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД про адміністративне правопорушення № 049009 від 04 липня 2018 року, ОСОБА_1 04 липня 2018 року, о 02 год. 30 хв., в м. Нова Каховка по вул. Ентузіастів, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.2).

Ці обставини визнані суддею суду першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя як на докази вини останнього послалася на протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції та рапорт інспектора поліції Ринді С.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

Судом першої інстанції не враховано ряд обставин, які мали значення для правильного вирішення справи.

Нормами ст. 278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, покладений обов'язок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання, перелічені у цьому законі. Одне з таких питань - це питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи. Ці вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

Відповідно до завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення розроблені та затверджені наказом МВС від 07.11.2015 за №1395 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/278853 «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі по тексту Інструкція №1395), наказом МВС від 06.11.2015 за №1376 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27942 «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» (далі по тексту Інструкція №1376), спільним наказом МВС і МОЗ від 09.11.2015 за №1452/735 з реєстрацією в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі по тексту Інструкція №1452/735) недотримання норм яких дає підстави для висновку про недопустимість доказів на підтвердження обставин подій та доведеності вини особи у вчиненні відповідного адміністративного правопорушення.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 вину не визнав. Стверджував, що після зупинки його транспортного засобу працівники поліції запропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, на що він погодився, але вважає, що прилад був несправний, оскільки не реагував на продування. Працівники поліції дії скаржника розцінили як відмову від проходження освідування за допомогою алкотестера «Драгер», що було підставою для направлення останнього для проходження медичного освідування у медичній установі. Однак інспектором поліції такі вимоги закону не дотримано та передчасно складено протокол про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України

З відеозапису з нагрудного реєстратору патрульного поліцейського, дослідивши який встановлено, що ОСОБА_1 дійсно працівники поліції запропонували пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, на що він погодився. Разом з тим, було встановлено, що він його фактично не продуває. Між тим, скаржнику не було запропоновано працівниками поліції пройти огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладах охорони здоров'я.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_3, з пояснення якого вбачається, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

В матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як того вимагає положення п.8 розділу ІІ «Проведення огляду на стан сп'яніння поліцейськими і оформлення його результатів» Інструкції №1452/735.

Інспектор поліції Риндя С.В., яким було складено протокол серії БД про адміністративне правопорушення № 049009 від 04 липня 2018 року викликався до апеляційного суду для надання пояснень, однак до суду не з'явилися, що позбавляє можливості з'ясувати обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за порушення вимог п. 2.5 ПДР.

Оскільки працівники поліції вимагали від ОСОБА_1 проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння з порушенням встановленого законом порядку, відмова останнього від проведення такого огляду не може розцінюватись як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Зазначеним обставинам, які мають істотне значення, судом першої інстанції оцінка не дана. Докази, на які послалась суддя місцевого суду, не можна визнати належними та допустимими.

Виходячи, положень ст.8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не підтверджена наявними доказами безсумнівно, відтак постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року у відношенні ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду О.М. Полікарпова