Справа № 645/2359/18
Провадження № 3/645/1041/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді: Шарко О.П.

при секретарі Ятловій Ю.В.

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130, КУпАП відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: м. Харків, пр.. Московський, 208/1, кв.5,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 19 квітня 2018 року, приблизно о 19 год. 20 хв., керував автомобілем «ВАЗ 210990-20», державний номерний знак НОМЕР_1, у дворі будинку 208, по Московському пр.-ту, у м.Харкові з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини роту, від проходження огляду на стан спяніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України..

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник категорично не погодилися з оцінкою його дій працівниками поліції, пояснив суду, що в зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення день та час, автомобілем він не керував, а вийшов з будинку, коли йому зателефонував товариш, який керував автомобілем.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_2, 19 квітня 2018 року, приблизно о 19 год. 20хв., він почув як у дворі його будинку за адресою: м.Харків, Московський пр.-т 208, газує автомобіль, він виглянув та побачив, як автомобіль «ВАЗ 2109», державний номерний знак АХ 1156ВВ намагався рушити, однак, це у нього не вдавалось, оскільки йому заважав стовп. Коли він підійшов до автомобіля то побачив, що водій автомобіля «ВАЗ 2109» знаходиться в стані алкогольного спяніння, у зв'язку з чим викликав працівників поліції. Після того, як поліція запропонувала водію зазначеного автомобіля пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», а також пройти медичне освідчення в медичному закладі, водій відмовився. Також водій відмовився від ознайомлення з протоколом та підпису у ньому. Дані водія були встановлені ОСОБА_1.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_3 19.04.2018 року його було запрошено працівниками поліції у якості свідка, засвідчити, що водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ВАЗ 2109», державний номерний знак АХ 1156ВВ, відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці за допомогою приладу «ДРАГЕР» та у закладі охорони здоровя, а також відмовився від підпису у протоколі про адміністративне правопорушення.

Допитана у судовому засіданні інспектор 8 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ОСОБА_5, яка склала протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 пояснила суду, що 19 квітня 2018 року її екіпаж отримав виклик про ДТП за участю водія, який має ознаки спяніння за адресою: м.Харків, Московський пр.-т 208, прибувши за даною адресою, виявили, що автомобіль ВАЗ 21099 державний номерний знак АХ 1156ВВ, стояв поперек дороги та був заведений, біля водійських дверей стояв громадянин з ознаками алкогольного спяніння (нечітка мова, хитка хода, запах алкоголю з порожнини роту). На місці були присутні свідки, які бачили, що саме даний громадянин керував автомобілем ВАЗ 21099 державний номерний знак АХ 1156ВВ та у процесі їзди зачепив стовпчик вздовж бордюру, який перешкодив його подальшому руху. Після встановлення особи, водію було запропоновано пройти освідчення за допомогою приладу «Драгер», а також у медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, його представника, свідка ОСОБА_5,, дослідивши матеріали справи, зокрема письмові пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, переглянувши відеозапис з місця події, приходить до однозначного висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КУпАП України, оскільки він не виконав зазначені вимоги Правил дорожнього руху, його вина доведена у повному обсязі, права правопорушника судом не порушені.

Постановою судді Московського районного суду м.Харкова від 23 серпня 2018 року, провадження за адміністративним матеріалом у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП закрито у зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. Однак, як вбачається з даної постанови, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. п.2.4, 2.5 ПДР України.

Окрім того , ч.2 ст. 130 КУпАП передбачає повторне, протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З таких обставин, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 саме за ч. 2 ст. 130 КупАП.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП із зазначенням в них прізвищ, адрес та підписів свідків.

Згідно п.п. 1.6 та 1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого спяніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України 09.09.2009 року №400/666, зазначений огляд проводиться: уповноваженою особою на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та держспоживчстандартом; лікарем закладу охорони здоровя.

Статтею 7 КУАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, його відношення до скоєного, майновий стан, суспільну небезпеку скоєного діяння, відсутність обставин, що помякшують покарання.

Згідно абз.3 п.28 Постанови позбавлення права керувати транспортними засобами можливо застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП ( 80731-10 ). Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, не працює, є особою, який підлягає адміністративній відповідальності, обставин, що помякшують відповідальність правопорушника судом не встановлені, обставиною, що обтяжує відповідальність правопорушника є повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Таким чином, з вищевикладеного, аналізуючи матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 протягом короткого проміжку часу повторно вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, керуючи транспортним засобом в стані спяніння. Не дивлячись на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві легковажно дозволив собі вживати наркотичні засоби та керувати транспортом, що свідчить про нехтування ним вказаних норм, тому, за таких обставин, суд приходить до переконання, що останній належних висновків для себе не робить, а тому вважає за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів, з метою його виховання та недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш мякого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП., враховуючи, що правопорушення було вчинено після внесення змін, внесених Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», які набрали законної сили 27.07.2016 року..

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що на момент вчинення правопорушення складало 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 27, 34, 35, 248, 252, 268, 283, 284, ч.2 ст. 130 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисяча двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня її вручення особі, щодо якої винесено постанову.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко