АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/663/18 Головуючий у І-й інстанції - Бурхан С.М.
Справа № 173/1435/17 Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1;

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, в період часу з 08.08.2017 до 14.08.2017 року, гр. ОСОБА_2 залишила своїх неповнолітніх дітей без нагляду за місцем мешкання: АДРЕСА_1. На протязі цього часу діти були голодні, в чому вбачається, не виконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_2 відносно своїх неповнолітніх дітей, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 25.05.2018 року подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить скасувати постанову судді першої інстанції, а матеріали справи направити для належного оформлення. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду нею пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що в судове засідання її не викликали, з прийнятою постановою ознайомилася 09.05.2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що рішення суду першої інстанції містить грубе порушення норм матеріального та процесуального закону, оскільки не з'ясовані всі обставини справи, судом не досліджувалися докази, не були допитані свідки. Крім того вказано, що судом не враховано, що ОСОБА_2 має велике підсобне господарство - землю, на якій вирощує городину, та свійську худобу.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, що вона була відсутня при розгляді справи у суді першої інстанції та копія постанови взагалі їй не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску нею строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП є законними, обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи досліджених судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АА 959647 від 18.08.2017 року, де зазначені обставини скоєння адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 184 КК України; поясненнями самої ОСОБА_2, де остання вказала, що дійсно залишили своїх дітей та поїхала з метою працевлаштуватися; повідомленням начальнику служби у справах дітей від Водянської сільської ради Верхньодніпровського району про те, що діти, мати яких ОСОБА_2, залишилися без батьківського піклування; актом обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 10.08.2017 року, яким встановлена повна антисанітарія житлового приміщення, відсутність близько 5 діб матері ОСОБА_2 вдома та неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, їх місцезнаходження встановити не вдалося, а також встановлена відсутність продуктів харчування; актами про підкинуту чи знайдену дитину від 14.08.2017 року, відповідно до яких 14.08.2017 року дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було виявлено за різними адресами.

Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Матеріалами справи встановлено, що повторно протягом року, з 08.08.2017 до 14.08.2017 року, гр. ОСОБА_2 залишила своїх неповнолітніх дітей без нагляду за місцем мешкання, внаслідок чого останні були голодними та виявлені за іншими адресами. Такі дії свідчать про те, що ОСОБА_2 не забезпечила необхідними умовами життя своїх неповнолітніх п'ятьох дітей, отже, утворюють об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Ствердження в апеляції ОСОБА_3, що в період з 08.08.2017 року до 14.08.2017 року вона не залишала самих своїх дітей не знайшли свого підтвердження при перевірці оскаржуваної постанови судді і спростовуються встановленими судом першої інстанції вище зазначеними обставинами, а тому відношусь до них критично, і вважаю, що вони є надуманими і такими, що не відповідають дійсності.

Отже, даючи оцінку вищевказаним даним, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правовопрушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, при обставинах, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення та законність і обґрунтованість постанови місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись, ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 184 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Кононенко