Провадження № 3/225/382/2018
Єдиний унікальний номер № 225/1337/18
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2018 року м. Торецьк Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління держпраці у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, голови правління ПАТ «Торецький хлібокомбінат», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2018 ОСОБА_1, будучи посадовою особою головою правління ПАТ «Торецький хлібокомбінат», на підприємстві в період часу з 02.02.2018 в порушення вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України не в усіх випадках здійснював розрахунки з робітниками при звільненні в день звільнення.

Так, водій ОСОБА_2 був звільнений 02.02.2018 за прогул без поважної причини на підставі наказу про звільнення № 26 від 02.02.2018, однак виплата усіх належних йому коштів не здійснена в день звільнення.

Також, в день звільнення водію ОСОБА_2 не була видана трудова книжка з внесеним до неї записом про звільнення, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 47 КЗпП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, в судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, просив суд провадження закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, будучи посадовою особою ПАТ «Торецький хлібокомбінат» допустив порушення вимог ч. 1 ст. 41 КЗпП України, а саме порушив встановлені терміни виплати заробітної плати та порушив терміни надання працівникам, у тому числі колишнім, документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, зокрема звільненому водію ОСОБА_2

Так, в доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення за ст. 41 ч. 1 КУпАП, інспектором праці до протоколу про адміністративне правопорушення додано акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ДЦ123/543/АВ від 16.03.2018, припис про усунення виявлених порушень, наказ № 26 від 02.02.2018 про звільнення водія ОСОБА_2, докладну на імя голови правління ПАТ «Торецький хлібокомбінат», журнал обліку трудових книжок працівників.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 41 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення вимог законодавства про працю та про охорону праці, а саме за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Обєктивна сторона даного правопорушення виражається у вчиненні таких дій, як порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати; виплата заробітної плати не в повному обсязі; інші порушення вимог законодавства про працю; порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці.

В приписах ст. 47 КЗпП України закріплений обовязок власника або уповноваженого ним органу проведення розрахунку з працівником і видачі йому трудової книжки.

Так, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В судовому засіданні також були досліджені надані ОСОБА_1 на підтвердження своїх заперечень докази.

Згідно наказу № 26 від 02.02.2018 водій ОСОБА_2 був звільнений 01.02.2018 за прогул без поважної причини на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Відповідний запис про звільнення внесений в трудову книжку ОСОБА_2

Відповідно до касової книги за лютий 2018 та видаткового ордеру від 02.02.2018 ОСОБА_2 при звільнені нарахована заробітна плата в сумі 2169 грн. 33 коп., але не виплачені останньому за його відсутності на підприємстві в день звільнення.

Оскільки водій ОСОБА_2 в день звільнення не працював і на час розгляду справи в суді ним так і не предявлено підприємству письмову вимогу про розрахунок, вважаю, що підприємство не порушувало ст. 116 КЗпП.

Крім цього, порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях закріплений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58 (надалі Інструкція № 58 від 29.07.1993).

Відповідно до п. 4 п.п. 4.1. власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

В той же час, згідно п.п. 4.2 Інструкції № 58 від 29.07.1993 якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Як встановлено, водій ОСОБА_2 в день звільнення був відсутній на підприємстві, тому виходячи з вищенаведеного підприємство повинно було направити на адресу за місцем проживання ОСОБА_2 поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки, що ними не було зроблено.

В той же час, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 предявляється за провину, що підприємство не видало звільненому ОСОБА_2 в день його звільнення трудову книжку, а не за те, що підприємство не направило відповідне повідомлення в день звільнення.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено встановлення судом інших обставин адміністративного правопорушення, ніж ті, що зазначені в протоколі, оскільки це б погіршувало становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 41, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв