Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.06.2018 року на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 19 квітня 2018 року о 15 годині ОСОБА_4 керував автомобілем Skoda д/н НОМЕР_2 на вул. Хрещатик в м. Києві у стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "a" Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про порушення поліцейськими порядку огляду особи на стан сп'яніння, що згідно з ч.5 ст.266 КУпАП тягне його недійсність та, як наслідок, недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення. Так, всупереч вимогам ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські безпідставно зупинили транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4, і відмовилися пред'явити службові посвідчення. Огляд водія на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, як це передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), не здійснювався, що підтверджується відсутністю в справі акту огляду та поясненнями свідка. Оскільки від проходження огляду _______________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/2175/2018 Постанова винесена суддею Мєлєшак О.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_4 не відмовлявся, на переконання захисника, огляд мав проводитися на місці зупинки транспортного засобу поліцейськими в присутності двох свідків, чого здійснено не було. А відсутність у справі направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, свідчить про те, що у встановленому законом порядку ОСОБА_4 до закладу охорони здоров'я не направлявся.

Після прибуття ОСОБА_4 до закладу охорони здоров'я він був оглянутий лікарем, однак лабораторне дослідження на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке є обов'язковим, не проводилося у зв'язку з тим, що не були взяті зразки біологічного середовища, а саме, сечі, а на прохання взяти кров на дослідження було відмовлено. В результаті маніпуляцій з метою відібрання сечі її підзахисному стали зле, було викликано швидку і ОСОБА_4 був госпіталізований до лікарні, де перебував з 19.04.2018 року по 23.04.2018 року із загостренням хронічного панкреатиту. Що стосується висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004180 від 19.04.2018 року, від підпису якого ОСОБА_4 нібито відмовився, то ці обставини записом нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського не зафіксовано, і висновок не містить підписів свідків, які б засвідчили, що її підзахисний відмовився підписувати та отримувати висновок. Крім того, захисник звертає увагу, що відповідно до протоколу адміністративне правопорушення було вчинено на вул. Хрещатик у м. Києві, в той час як протокол складено на пр-ті Визволителів, 6 у м. Києві о 16 годині 35 хвилин, хоча, за поясненнями ОСОБА_4, він та поліцейські вийшли від лікаря близько 18 години.

Під час розгляду справи суддя місцевого суду не дослідив запис, не взяв до уваги пояснення свідків і не навів у постанові мотиви, з яких не врахував письмові заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на переконання захисника, у справі відсутні докази, які б доводили винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви мають тлумачитися на його користь.

До апеляційного суду ОСОБА_4, який був своєчасно сповіщений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився і про поважні причини неявки не повідомив. За таких обставин, враховуючи думку захисника, яка не заперечувала проти апеляційного розгляду, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_4, оскільки згідно з ч.6 ст.294 КУпАП його неявка цьому не перешкоджає.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови дотримано не було.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться у матеріалах справи, а саме, протоколі про адміністративне правопорушення, висновку щодо результатів медичного огляду, записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, суддя не дав оцінку поясненням ОСОБА_4 про те, що у нього не відбирали зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, чим допустив неповноту та однобічність з'ясування обставин справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 19 квітня 2018 року о 15 годині на вул. Хрещатик у м. Києві керував автомобілем Skoda д/н НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок, чим порушив вимоги п.2.9 "a" ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем наркологом за адресою: пр-т Визволителів, 6.

У відповідності з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004180 від 19.04.2018 року, складеним лікарем КМНКЛ "Соціотерапія", станом на 16 годину 19 квітня 2018 року ОСОБА_4 перебував у стані наркотичного сп'яніння (стимулятори).

У суді першої інстанції ОСОБА_4 заперечив керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння. Також пояснив, що працівники поліції безпідставно його зупинили і одразу повідомили про підозру стосовно його перебування в стані сп'яніння. У лікарні "Соціотерапія", куди його доставили для проходження огляду, він не зміг здати сечу для лабораторного дослідження і просив взяти зразки крові, у чому йому було відмовлено. Про наявність позитивного висновку про його перебування у стані наркотичного сп'яніння йому ніхто не повідомив.

Згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров'я наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі - Інструкція).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп'яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров'я, посилання захисника на порушення поліцейськими процедури огляду, оскільки вони не провели його на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, є недоречними.

Що стосується направлення на огляд водія, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, то його долучення до справи не є обов'язковим і у разі наявності сумнівів у тому, що поліцейський оформляв таке направлення, захисник не була позбавлена можливості перевірити ці дані шляхом звернення з адвокатським запитом до КМНКЛ "Соціотерапія".

А посилання на нібито безпідставну зупинку поліцейськими транспортного засобу, яким керував її підзахисний, і про те, що поліцейські відмовилися пред'явити службові посвідчення, взагалі, не мають відношення до предмету доказування у цій справі. До того ж, відеозаписом зафіксовано, що поведінка ОСОБА_4, яка давала обґрунтовані підстави підозрювати його у керуванні автомобілем у стані сп'яніння, унеможливила будь-яке продуктивне спілкування з ним.

Ніяким чином не впливає на допустимість доказів і відсутність підпису ОСОБА_4 у висновку щодо результатів медичного огляду, і закон не вимагає засвідчувати відмову від його підпису у присутності свідків.

Не вбачається суперечностей стосовно місця та часу в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 був зупинений на вул. Хрещатик о 15 годині, висновок складено лікарем о 16 годині 10 хвилин, а протокол складався на пр-ті Визволителів, 6, о 16 годині 35 хвилин, що відповідає дійсності.

Разом з тим, слід погодитися з твердженнями захисника про інші порушення, допущені під час огляду ОСОБА_4

Згідно з п.п.7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З метою з'ясування обставин проведення огляду апеляційним судом було направлено запит до КМНКЛ "Соціотерапія" і витребувано акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З вказаного акту вбачається, що лікар дійшов висновку про перебування ОСОБА_4 у стані наркотичного сп'яніння внаслідок вживання стимуляторів шляхом зовнішнього огляду особи. У цьому ж акті зазначено, що ОСОБА_4 сечу для лабораторних тестів не здав, і містяться пояснення останнього про те, що він не відмовляється надати зразки біологічного середовища, однак не може це зробити з фізіологічних причин. Дані про те, що ОСОБА_4 пропонували надати інші зразки біологічних середовищ, відсутні.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що при проведенні огляду ОСОБА_4 на стан сп'яніння лікарем закладу охорони здоров'я не було дотримано передбаченої законом та підзаконними актами процедури, адже біологічні середовища, лабораторне дослідження яких є обов'язковим, не проводилось.

У зв'язку з цим огляд особи на стан сп'яніння є недійсним, а дані у висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння та протоколі про адміністративне правопорушення є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в обґрунтування висновків суду.

При цьому доводи захисника про те, що з КМНКЛ "Соціотерапія" ОСОБА_4 був госпіталізований і перебував на стаціонарному лікуванні з 19.04.2018 року по 23.04.2018 року у Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги та медицини катастроф з діагнозом: загострення хронічного панкреатиту, підтверджуються копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого і відеозаписом, яким зафіксовано, що з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 ознайомлювали в автомобілі швидкої медичної допомоги під час надання йому такої допомоги медичними працівниками.

Оскільки постанова судді місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального права, і під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що в справі відсутні докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року, якою на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн