АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/2603/17 Головуючий у першій інстанції Зубов О.С..
Провадження №33/791/264/18 Доповідач Базіль Л.В.
Категорія справи ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі судді Базіль Л.В., секретар Павловська Ю.О., за участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19 квітня 2017 року в адміністративній справі за ч.1 ст.130 КУпАП постановлену відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2017 року постановою Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

23 квітня 2018 року не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та одночасно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, обґрунтоване тим, що він не був обізнаний про розгляд судом першої інстанції адміністративної справи відносно нього.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають обставинам справи, постанова постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає скасуванню із закриттям справи за недоведеністю його винуватості у скоєнні зазначеного в постанові правопорушення.

Зокрема вказує на те, що суд першої інстанції не повідомивши його про дату, місце і час розгляду справи порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі і права на захист. Зазначає, що протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки суть правопорушення не містить чіткого формулювання, а саме в протоколі не сформовано, який саме огляд він мав пройти на вимогу поліцейського та у який спосіб (на місці зупинки транпортного засобу з застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я), що позбавило його можливості реалізувати своє право на захист.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник, ОСОБА_4, доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги підтримали з підстав в них викладених, просили поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Матеріали справи свідчать, що судовий розгляд справи в суді першої інстанції проводився без участі ОСОБА_2 При цьому міський суд у своїй постанові зазначив, що ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Разом з тим, зазначений висновок суду не грунтується на матеріалах справи, в яких відсутні докази про вручення ОСОБА_2 судових повісток.

І хоча міський суд дійсно двічі на адресу проживання ОСОБА_2 направляв судові повістки, однак останні були повернуті без вручення адресату. Жодних відомостей про отримання ОСОБА_2 судових повісток матеріали провадження не містять. Інші відомості про своєчасне повідомлення ОСОБА_2 про день та час слухання справи в матеріалах також відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції порушено право на захист ОСОБА_2, оскільки доводи останнього в судовому засіданні не досліджувались, що вплинуло на прийняте судом рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо підставності визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, слід зазначити наступне.

Ухвалюючи судове рішення про винність ОСОБА_2 у скоєнні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його винність підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких вбачається, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Проте, погодитися з такими висновками міського суду не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення.

Згідно передбаченого ч.ч.1.2. ст.266 КУпАП порядку проходження огляду на стан сп'яніння, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду регулюється положеннями ПКМУ від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України 09.11.2015 року №1452/735.

Аналіз цих нормативно правових актів дає підстави для висновку, що підставою для притягнення водія транспортного засобу за відмову від огляду відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху та ч.1 ст.130 КУпАП є відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгода з результатами такого огляду, наступне після цих дій є направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я та у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором 4 роти батальйону УПП у м. Херсоні при складенні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 04 лютого 2017 року серії БР № 211381, складеного відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, останній 04 лютого 2017 року о 05 год.09 хв. в м. Херсоні по вул. Маяковського 6/29, керував автомобілем BMW х6, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 04 лютого 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб ОСОБА_2 відмовився на місці зупинки транспортного засобу продути алкотестер «Драгер», після цього йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп'яніння в найближчому лікарняному закладі на що він також відмовився. Пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викладені на спеціальних бланках, які містять однотипну інформацію, при цьому їх особисті пояснення щодо обставин відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в даних поясненнях відсутні (а.с.3)

Крім того, вказані пояснення свідків не відповідають даним протоколу про адміністративне правопорушення, в частині відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Вказані обставини свідчать про невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАп, матеріалам справи про адміністративне правопорушення та вимогам ст.256 КУпАП.

Суд першої інстанції при розгляді адміністративної справи на зазначені суперечності уваги не звернув, не усунув їх шляхом допиту свідків; залишив поза увагою, що протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою особою без додержання вимог ст.256 КУпАП, а саме в протоколі не зазначено від якого огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 відмовився та не направив протокол відповідному правоохороному органу для належного до оформлення, а навпаки взяв на себе функції сторони обвинувачення, самостійно коригував фабулу правопорушення, зазначивши про те, що ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу ( за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувавчення перед незалежним судом, а навпаки вона захищається від висунутого проти нього обвинувачення, яке по суті, судом підтримується), про що наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Карелін проти Росії".

Таким чином при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245,252 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а його висновок про доведенність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП не відповідає обставинам справи.

За наведених обставин постанова судді Херсонського міського суду Херсонської області від 19 квітня 2017 року відносно ОСОБА_2 не може вважатися законною і обгрунтованою, а тому підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі відповідно до п.7 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст.38 цього Кодексу. За вказаних обставин апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 19 квітня 2017 року щодо нього задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 19 квітня 2017 року щодо ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 19 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, закривши провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_7