Справа № 755/4275/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 535423 ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 25.02.2018 о 02 год. 45 хв., перебуваючи в громадському місці за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 2, вживав нецензурну лайку, вів себе зухвало та цинічно образливо чіплявся до працівників поліції чим принижував їх людську честь та гідність.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 535422 ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 2, здійснив нецензурну лайку в громадському місці, образливо чіплявся до працівників поліції та погрожував фізичною розправою, намагався відірвати нагрудний службовий жетон. На законну вимогу працівників поліції припинити адміністративне правопорушення, а саме ображати честь та гідність працівників поліції, не відреагував, при цьому в подальшому в грубій формі нецензурно лаявся на поліцейських.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні, свою вину, у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, не визнав в повному обсязі. Та пояснив, що 25.02.2018 приблизно о 03:00 год., його під час керування ТЗ «Пежо» його зупинили працівники поліції, а саме екіпаж № 403, працівниками УПП ОСОБА_2 та ОСОБА_3, при цьому причини його зупинки йому пояснені не були. Єдине питання яке йому було задане інспектором УПП ОСОБА_2 при зупинці це питання «Як він себе почуває». В подальшому, проти нього було застосовано силу, та складено протоколи на ОСОБА_1

Суд, заслухавши доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У судовому засіданні, особою, що притягається до адміністративної відповідальності, було надано послідовні та логічні покази з приводу обставин події, що сталися під час руху, які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності.

Зазначений доказ суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належним та допустимим.

Крім того, в судовому засіданні, за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності було згідно ст. 272 КУпАП, допитано свідка ОСОБА_4, який пояснив, що обставин вчинення адміністративного правопорушення він не бачив, та йому з цього приводу нічого не відомо, а був свідком лише того, як особа що притягається до адміністративної відповідальності знаходить в машині патрульних, та на нього складаються протоколи.

Зазначений доказ суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належним та допустимим.

Крім того, в судове засідання неодноразово викликалися інспектор УПП ОСОБА_2 та інспектор УПП ОСОБА_3, однак останні жодного разу в судові засідання, будучи належним чином повідомленні про день, час та місце розгляду, не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, в зв'язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності в цій частині.

Системний аналіз змісту положень КУпАП в поєднанні з ЄСПЛ свідчить, що у такого роду провадженнях належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі передбачені ст. 280, та інших обставин, які мають значення для неї, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення за ст. 173, та ст. 185 КУпАП, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи.

Таким чином, усі інші матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне затримання, на переконання суду у не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, які б дали змогу прийти до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення у діях тієї чи іншої особи.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували на вчинення особою даного адміністративного правопорушення, суду не надано.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП, так як його вину УПП не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 173, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173, ст. 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Бірса