Справа № 698/201/18
Провадження № 3/698/38/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 р.

Суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Катеринопільського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, селище Катеринопіль, Черкаської області, за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04.03.2018 року о 10 год. 45 хв., в селище Катеринопіль на нерегульованому перехресті вулиць ОСОБА_2 та Лікарняна, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, чим порушив: п.п. 16.11 Правил дорожнього руху України. В результаті вказаних дій ОСОБА_1 відбулося зіткнення внаслідок якого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив вину в скоєному правопорушенні та пояснив, що дійсно керував належним йому автомобілем та в умовах ожеледиці здійснив зіткнення з автомобілем, який належить ОСОБА_3. При цьому пояснив, що зупинився перед виїздом з другорядної дороги та здійснив виїзд на головну лише після того як побачив, що автомобіль ВАЗ 2108, який рухався по головній дорозі з увімкненим світловим покажчиком повороту праворуч почав знижувати швидкість. Пояснив, що розцінив вказані дії водія вказаного автомобілю як намір вчинити поворот праворуч і не дочекавшись здійснення маневру з повороту автомобіля ВАЗ 2108, здійснив виїзд на головну дорогу. При завершенні власного маневру, перебуваючи на своїй стороні відчув удар від зіткнення автомобілів.

Незважаючи на заперечення, вина ОСОБА_1 підтверджена письмовими матеріалами справи, а саме: фактичними даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення від 04.03.2018 року серії АП2 № 426627, з якого вбачається, що ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху, не надавши переваги у русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулася ДТП, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 04.03.2018 року, поясненнями потерпілої ОСОБА_3, яка в судовому засіданні підтвердила первісні пояснення про рух по головній дорозі прямо, коли перед нею з другорядної дороги виїхав автомобіль ВАЗ 21011. Намагаючись уникнути зіткнення загальмувала внаслідок чого в умовах ожеледиці автомобіль занесло і відбулося зіткнення автомобілів. Щодо увімкнення світлового покажчика повороту праворуч і зниження швидкості пояснила, що перед тим виконувала поворот ліворуч і при вимкненні останнього могла помилково увімкнути поворот праворуч, не памятає чи знижувала швидкість, але припускає, що зниження швидкості могло проводитися нею з урахуванням стану дорожнього покриття, яке було дуже слизьким. Також пояснила, що не здійснювала і не розпочинала маневру з повороту праворуч. Таким чином всупереч вимог п. 16.11 ПДР ОСОБА_1 здійснив виїзд на головну дорогу не надавши перевагу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

За таких обставин, суд визнає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В той же час суд визнає, що дії потерпілої ОСОБА_3, яка рухалася прямо з увімкненим світловим покажчиком повороту праворуч без наміру здійснити поворот праворуч, сприяли невірній оцінці дорожньої ситуації ОСОБА_1.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який характеризується позитивно, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність правопорушника, суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.124, 283, 284, КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3), визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 340 (Триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, 08.11.1982 на користь держави в особі Управління Державної казначейської служби України у Катеринопільському районі Черкаської області (, рахунок № 0214 в ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., згідно п.п. 5, п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена через Катеринопільський районний суд до Апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Суддя

Катеринопільського районного суду ОСОБА_4.