Справа № 127/5123/18
Провадження № 33/772/366/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 р. м. Вінниця

області Мішеніна С.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП .

ВСТАНОВИВ :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2018 року визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят два) грн. 40 коп.

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2018 року, 04.03.2018р. року о 21 год. 40 хв. на а/д М 21, км 131, водій ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Volkswagen Golf» н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_3, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2018 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що постанова суду є незаконною та підлягає скасуванню з мотивів невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи та матеріалам справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 233677 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як описова частина протоколу не відповідає дійсним обставинам справи.

В протоколі визначені такі ознаки: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість, зокрема не зазначено, які в нього були зіниці звужені чи дуже розширені, чи було наявне виражене тремтіння пальців рук, крім того в темну пору доби визначити неприродну блідість неможливо, про що він особисто заперечив у протоколі, що зіниці не реагують на світло. Такий огляд не був проведений в присутності свідків.

Відомості, які внесені у протокол не відповідають відомостям, які зафіксовані на записах з камер спостережень. Перший запис, з якого убачається, що він не керує транспортним засобом, а спілкується з працівниками поліції розпочався о 21:21 год. 04.03.2018 року, а в протоколі зазначено, що в 21:40 год. він керував автомобілем.

Також, у протоколі зазначено, що він в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, але в протоколі не вказано від якого саме огляду він відмовився, у поясненнях свідків зазначено про його відмову від проходження виключно медичного огляду, на відеозаписі його відмова зафіксована в 22:02 год., хоча протокол складено о 21:45 год.

Як визначено п.1 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за № 1408/27853, визначено до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються : письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі його затримання, акт огляду на стан сп'яніння у разі його проведення, інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. В матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, втім наявні документи не можна вважати письмовими поясненнями, оскільки це надруковані бланки, а текст внесено самим інспектором.

Враховуючи наведені докази вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку правопорушника ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4 які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Суд першої інстанції всебічно, повно, об'єктивно дослідив докази та правильно дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 233677 від 04.03.2018 року, складеного інспектором роти № 4 БУПП у м. Вінниця капітаном поліції Яновим Р.А., 04.03.2018 року 21-40 год. на а/д М21 км. 131 водій ОСОБА_3 керував автомобілем Volksvagen Golf д.н. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість) від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України за що, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення зокрема з пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6 інспектором поліції було запропоновано ОСОБА_3 пройти у встановленому законом порядку медичний огляд на стан сп'яніння, водій усвідомлюючи свої дії відмовився від проходження медичного огляду у їх присутності.

Заперечення апелянта щодо пояснень свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки пояснення підписані особами, у яких вони відбиралися інспектором роти № 4 БУПП у м. Вінниця капітаном поліції Яновим Р.А.

Відповідно до Розділу І п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

За таких обставин, твердження у апеляційній скарзі щодо невідповідності дій працівників поліції вимогам Інструкції є безпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП належним чином необгрунтовано.

Висновки суду першої інстанції грунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 233677 від 04.03.2018 року, поясненням свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6, рапортом поліцейського роти № 4 батальйону УПП у Вінницькій області Янового Р.А., відеозаписом, оглянутим під час апеляційного розгляду, згідно якого ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання про накладення стягнення судом першої інстанції дотримано вимог ст. 33 КУпАП.

Апеляційний суд в межах апеляційної скарги не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції ,-

П о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11.04.2018 року про визнання винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Суддя : /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя: