АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_2 30.05.2018 року о 15годині керував автомобілем марки «Мерседес С180» д.н.з. JVR902, по вул. Героїв Майдану, 103 в м. Чернівці, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій він просить постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.07.2018р. скасувати, а провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи своєї апеляційної скарги мотивує тим, що судом були проігноровані вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, внаслідок чого було прийнято рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що підставою зупинки його транспортного засобу було те, що між ним та працівником поліції ОСОБА_3 тривалий час існують неприязні стосунки. Підстав для направлення його для проведення огляду на стан

ЄУНСП 727/5721/18 Головуючий у І інстанції: Чебан В.М.

Н.П. 33/794/577/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

спяніння у працівників поліції не було.

Звертає увагу суду на те, що від проведення огляду на стан спяніння в медичній установі він не відмовлявся, а тому довідка лікаря про відмову від проходження огляду на стан спяніння, на думку апелянта, не може бути належним та допустимим доказом його винуватості.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до глави ІІ п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_2 вважаю, що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом встановлено, що винуватість ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доказана повністю. Протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а саме: будучи особою, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився.

Факт такої відмови, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп'яніння, підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 410665 30 травня 2018 року(а.с. 1), який було складено, в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджено їх підписами, а також відібраними до протоколу поясненнями зазначених свідків.

Крім того, згідно довідки № 1190 від 30 травня 2018 року, виданої лікарем-наркологом вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду (а.с.3).

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння підтверджено і записом із боді-камер, на якому чітко видно, що працівник поліції пропонує ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння але остатній відмовляється, а свідки, які стоять поряд підтверджують ними почуте (а.с. 7).

Крім цього, на відео видно, як працівниця поліції розяснює ОСОБА_2 його права та ще раз перепитує з приводу відмови від проходження огляду.

Апеляційний суд вважає, що підстав не довіряти поясненням даних свідків немає, оскільки вони є випадковими і не зацікавлені в результаті розгляду справи.

Крім того, апелянтом не доведено того факту, що матеріали провадження були сфабриковані відносно нього через неприязні відносини між ним та працівником поліції ОСОБА_3. Більше того, протокол було складено іншим працівником поліції ОСОБА_6, підстав сумніватися у законності її дій в апеляційного суду немає та апелянтом не наведено.

Пояснення ОСОБА_2 стосовно того, що останній є майбутнім лікарем, а тому не вживає наркотичні речовини, суд оцінює критично і вважає їх такими, що не можуть бути взяті до уваги, адже останній притягується до відповідальності не за керування у стані такого спяніння, а за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

За змістом ч.4, ч.5 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Зважаючи на вищенаведене, суд не бере до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1193 від 30.05.2018 року, оскільки такий висновок був винесений за результатами огляду, який проведено після двох годин з моменту зупинки ОСОБА_2

За таких обставин, суддя апеляційного суду зауважує, що доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не перебував у стані наркотичного спяніння у даному провадженні не є вирішальними, оскільки матеріалами провадження не спростовано того факту, що водій керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння і відповідно до встановлених законодавством вимог, зокрема п. 2.5 ПДР України, на вимогу поліцейського зобовязаний був пройти огляд на стан спяніння, але не виконав цього обовязку, за що, у відповідності до ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачена така ж відповідальність, як і за керування транспортним засобом у стані спяніння.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Будь - яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи наведене, вважаю, що доводи апелянта не ґрунтуються на законі, а тому не вбачаю підстав для скасування постанови суду І інстанції та закриття адміністративного провадження, як про це апелює ОСОБА_2

Стягнення ОСОБА_2 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому районним судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_1