А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

10.01.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу в частині доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яку подали правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Туря Поляна, вул. Зелена, 257, Перечинського району Закарпатської області, гр. України,

визнаний винним і на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 483 МК України у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 532 600 (пятсот тридцять дві тисячі шістсот) гривнеь та конфіскації на користь держави предметів, що були безпосередніми обєктами порушення митних правил, а саме: тютюнових виробів торгівельної марки «Kent» з акцизною маркою України в кількості 11200 пачок, тютюнових виробів торгівельної марки «Marlboro» з акцизною маркою України в кількості 9880 пачок, загальною кількістю 21080 пачок, транспортного засобу зі спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувався для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України напівпричіпа (рефрижератор), марки «Samro», 1999 року випуску, шассі №VK1S338RCRB000515 реєстраційний номерний знак України АА0229ХК.

Вилучені, згідно протоколу про порушення митних правил № 0301/305000016/17 від 14.02.2017, піддони деревяні, нові, розміром 1200?800?144 мм у кількості 655 шт. повернуто Чмовшу Василю Юрійовичу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 12 лютого 2017 року о 23 год. 26 хв. у зону митного контролю митного поста "Тиса" Закарпатської митниці ДФС у напрямку „Виїзд з України" заїхав вантажний автомобіль марки „Scania, р.н.з України АА1722РС, з напівпричепом марки „Samro, р.н.з. України АА0229ХК, під керуванням громадянина України ОСОБА_1, що прямував з України в Іспанію. Відповідно до поданих товаросупровідних документів, а саме: рахунок фактури №IM-02 від 08.02.2017, CMR без номеру від 08.02.2017, фітосанітарний сертифікат №60/13-6012/хх-118801 від 08.02.2017, переміщувався вантаж піддони деревяні, нові, розміром 1200?800?144 мм, у загальній кількості 655 шт., загальною вартістю 71439,73 грн. (2489 Євро). Відправником товару являється LC «Palet Export» (81050, Ukraine, Lviv region, v.Noviy Yar 75), а отримувачем Industria Manifra S.L. (C.Ajedrea 9. Nave 3d, Poligono Empresarium, la cartuja baja 50720, Zaragoza, Spain).

Перед проходженням митного контролю водій ОСОБА_1 заповнив митну декларацію, в якій вказав свої паспортні дані, відомості про транспортний засіб. При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, у тому числі таких, що підлягають обовязковому письмовому декларуванню чи переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено. Під час проведення митного контролю та поглибленого митного огляду транспортного засобу були виявлені приховані від митного контролю товари - тютюнові вироби: торгівельної марки «Kent» з акцизною маркою України в загальній кількості 11200 пачок, та торгівельної марки «Marlboro» з акцизною маркою України, в загальній кількості 9880 пачок, які знаходились у спеціально виготовлених сховищах (тайниках) 23 нішах прямокутної форми розмірами 10 см ? 10 см ? 1200 см., які були розташовані вздовж дна вантажного відсіку причепу. Спеціально виготовлені сховища (тайники) були обладнані та пристосовані з метою незаконного переміщення товарів, шляхом попереднього розбирання днища транспортного засобу, вварюванням 23 металевих профілів, розміщення 23 перегородок з фанери розміром 10 см ? 10см та монтажу підлоги вантажного причепу, що створювало видимість цілісності та непорушності підлоги, якому було надано вигляд заводського виготовлення. Доступ до прихованих тютюнових виробів став можливий після повного вивантаження товару з багажного відсіку транспортного засобу, демонтажу частини підлоги в передній частині днища вантажного відсіку розміром 100 см ? 245 см ? 10 см, виймання частини прихованих тютюнових виробів та підтягування спеціальних 23 металевих тросів, до яких були прикріплені 23 фанери, що давало змогу витягнути тютюнові вироби з спеціально виготовлених сховищ (тайників) без повного демонтажу підлоги транспортного засобу. Виявлення прихованих сигарет стало можливим з використанням технічних засобів митного контролю, а саме: набір інструментів, болгарка, молоток, лом, ендоскоп, ліхтарик. Загальна кількість прихованих від митного контролю тютюнових виробів становить 21 080 пачок, а їх вартість згідно наявних на пачках маркуваннях торгівельної марки «Kent» з акцизною маркою України становить 25 грн. 50 коп. за одну пачку та торгівельної марки «Marlboro» з акцизною маркою України становить 25 грн. за одну пачку, а загальна їх вартість становить 532 600 грн. Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2, порушують питання про скасування постанови та закриття провадження в справі, посилаючись на відсутність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України. Одночасно, в апеляційній скарзі заявляють клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що такий пропущений з поважних причин, оскільки рішення було прийнято за відсутності ОСОБА_1, а копія постанови ним отримана лише 02.01.2018. Просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 27.11.2017.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги в частині заявленного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови в поновленні строку на апеляційне оскарження з таких підстав.

Так, відповідно до частини 5 статті 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження в цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 27.11.2017, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 07.12.2017.

З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу подано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 09.01.2018, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 27.11.2017.

Підстави, на які є посилання у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Так, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом першої інстанції, що в свою чергу підтверджується списками поштових відправлень (а. с. 164-165), відповідно до яких на адресу ОСОБА_1 направлялись повідомлення про час та місце розгляду справи, а також розпискою ОСОБА_1 в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду (а. с. 168), яка в свою чергу підтверджує отримання ним даного повідомлення.

Наведене свідчить про те, що судом першої інстанції було вжито всіх передбачених законом заходів для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, однак, не зявившись на розгляд справи, і при цьому, не надавши суду відомстей про поважність причин неявки чи заяви про відкладення розгляду справи на інший день, ОСОБА_1 позбавив себе можливості приймати участь у розгляді справи та реалізувати інші, передбачені ст. 268 КУпАП, права.

Разом з тим, у підвтердження доводів про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови 02.01.2018, у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт отримання ОСОБА_1 копії постанови саме 02.01.2018, і таких до апеляційної скарги не додано.

Вищенаведені обставини та положення ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, свідчать про те, що причини, на які апелянти посилаються як на підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, не являються поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження.

На будь-які інші обставини у підвтердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апелянти не вказують, що в свою чергу свідчить про те, що останніми не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки (рішення у справі «Пономарьов проти України»), чого не було зроблено ОСОБА_1 у даній справі.

За таких обставин, наведені апелянтами в обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи, на переконання апеляційного суду, не дають підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, у звязку з чим, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 та його захиснику адвокату ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтами не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано жодних доказів у підтвердження зазначених ними доводів, на які вони посилаються як на поважність причин пропуску строку; що пропущений строк є значним (місяць з моменту закінчення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції); що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити ОСОБА_1 та його захиснику адвокату ОСОБА_2, у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу, подану на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України - повернути ОСОБА_1 як особі, що її подала та надіслати йому копію даної постанови, про що також повідомити адвоката ОСОБА_2, надіславши йому копії даної постанови та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан