Справа № 359/3970/18
Провадження № 3/359/1627/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., за участю представників митниці ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника особи, яка притягується до відповідальності - адвоката ОСОБА_3, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянки США ОСОБА_4 (Makiyenko Olena), ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджени України Волинська обл., місце проживання США штат Вашингтон Єверед Авейтед стрит,310, пенсіонерка, паспорт громадянки США 508367968, виданий 02.04.2013,

в с т а н о в и в :

24.04.2018 о 14 годині 00 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «Д» ДПМА «Бориспіль», громадянка США ОСОБА_4, яка прилетіла до України з США, транзитом через Німетчину м.Франкфурт, рейсом 1490, літаком а/к «Люфтганза». При проходженні митного контролю вона обрала спрощену його форму («зелений коридор»), в зоні якої забороняється переміщувати готівку в розмірі, що перевищує 10000 євро. Після перетину нею «білої лінії», якою позначається закінчення зони спрощеного митного контролю, в залі «Приліт» терміналу «Д» ДМА «Бориспіль» у ОСОБА_4 була виявлена готівка в розмірі 17658 доларів США, які знаходилися у двох паперових конвертах. Ця обставина свідчить про те, що розмір готівки, виявленої у ОСОБА_5, перевищила 10000 євро на 5420 доларів США. У такий спосіб вона порушила порядок переміщення готівки через митний кордон України, відповідальність за що передбачена ст.471 МК України.

Громадянка США ОСОБА_4 в судове не зявилася. У своїх письмових поясненнях, наданих працівникам митниці повідомила, що везе лише 7000 доларів США, а коли перерахували, то виявилося 17658 доларів США, які знаходилися в двох конвертах. З даної суми 3658 доларів США належать їй особисто, а 14000 доларів США належать її знайомій, яка проживає в США та передала ці кошти для ОСОБА_6.

З письмових пояснень, які подані до суду вбачається, що ОСОБА_4 повністю визнає себе винною у вчиненні порушення митних правил, просить не конфісковувати вилучену валюту та накласти на неї лише штраф у звязку з тим, що має похилий вік та слабкий зір, була втомлена після перельоту. Гроші перед перельотом вона не перераховувала. Гроші належать їй та подрузі ОСОБА_7, з яких 14000 доларів США належить останній і які вона просила передати її сину ОСОБА_6 для погашення боргів за лікування його та його доньки. Просила врахувати, що отримує невелику соціальну допомогу в розмірі 600 доларів США на місяць, а ОСОБА_7 680 доларів США на місяць. Просила при вирішенні справи врахувати дані обставини та врахувати практику Європейського суду з прав людини, так як конфіскація даних коштів буде непропорційним і становитиме надмірний та індивідуальний тягар для неї як пенсіонерки.

Представник ОСОБА_4- адвоката ОСОБА_3 підтримав її позицію, просив врахувати подані письмові докази та практику Європейського суду з прав людини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив, що його мати ОСОБА_7 поїхала до США доглядати за людьми похилого віку. Він та його донька тяжко хворіють, тому мати повинна передати їм 14000 доларів США для погашення боргів.

Представник митниці протокол підтримала та зазначила, що громадянка США ОСОБА_4 скоїла порушення митних правил, яке передбачене ст. 471 МК України, у звязку з чим просила застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.

Суддя заслухавши думку представника митниці, представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в громадянки США ОСОБА_4 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

ОСОБА_4 свою вину у порушенні митних правил, передбачених ст. 471 МК України на момент складання протоколу про порушення митних правил фактично визнала, оскільки була неуважною під час проходження митного контролю, не знала, що валюту необхідно декларувати, за допомогою до працівників митниці не зверталася, інформаційні стенди не читала, а тому не мала наміру декларувати валюту. Дані обставини вбачаються з протоколу опитування в справі (а.с.6-7). Але суд критично ставиться до даних пояснень щодо неперерахування нею суми коштів, так як з поданої розписки від 23.04.2018, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_7 14000 доларів США для передачі їх ОСОБА_6. Таким чином вона знала про наявну в неї суму, а працівникам митниці заявила лише про 7000 доларів США. Крім того її вина підтверджується даними зазначеними в протоколі (а.с.2-5); доповідною запискою (а.с.8-9); копією переліку затриманої валюти (а.с.10).

Так, вина правопорушниці, окрім особистого її визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Правопорушення, яке вчинила ОСОБА_4 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 5420 доларів США, що підлягає обов'язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну не обмежена, обмежена лише сума (10 000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинила ОСОБА_4, полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, при вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Ввезення даної суми на територію України нерезидентами допускається, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі. Таким чином, єдине діяння, яке вчинила ОСОБА_4 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації. За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, ОСОБА_4 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.

Шкода, яку ОСОБА_4 потенційно могла завдати державі, була незначною: вона не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдавав державі іншої шкоди, якби вона везда гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти вивозилися з території держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належить сума 3658 доларів США, решта суми належить ОСОБА_7 Відповідно до протоколу ОСОБА_4 було пропущено 12238 доларів США. Таким чином остання отримала суму, яка належить їй особисто. Решту передала ОСОБА_6, про що свідчить його розписка про отримання від ОСОБА_4 8600 доларів США.

Таким чином, грошові кошти, які мала при собі ОСОБА_4 при перетині державного кордону України, є приватною власністю ОСОБА_7, так як сума 14000 доларів США ОСОБА_4 не належать, а вона їх везла лише для передачі родичам ОСОБА_7, а її власні кошти 3658 доларів США, із загальної суми 17658 доларів США, митному декларуванню не підлягали.

З огляду на наведене, застосування конфіскації предметів порушення митних правил в даному випадку, є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право ОСОБА_4 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї «індивідуальний надмірний тягар» щодо повернення суми 5420 доларів США ОСОБА_7, відповідно до розписки, при наявності невеликої соціальної допомоги.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти, буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушниці та може поставити під загрозу подальше її існування, оскільки позбавить її можливості забезпечувати нормальні умови її проживання, так як є пенсіонеркою, і ніяк не сприятиме вихованню та попередженню вчиненню ним нових порушень. Крім того судом враховується, що дане правопорушення ОСОБА_4 вчинено вперше, у скоєному щиро розкаялася, що є помякшуючими вину обставинами. Відсутність обтяжуючих обставин. Також судом враховано похилий від правопорушниці.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушницю має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_4 в подальшому.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 3, 10, 366, 462, 471, 520 МК України (в редакції 2012 р.), ст. ст. 8, 23, 33, 40-1 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати винною громадянку США ОСОБА_4 (Makiyenko Olena), ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджени України Волинська обл., місце проживання США штат Вашингтон Єверед Авейтед стрит,310, пенсіонерка, паспорт громадянки США 508367968, виданий 02.04.2013, у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., що підлягає сплаті на користь держави України (отримувач: Бориспіль УДКСУ/Київська митниця ДФС, ЄДПОУ: 38007070, МФО банку: 821018, КДБ: 21081100, р/р: 5004, 050*), та підлягає зверненню на вилучену згідно протоколу суму 1700 грн. 00 коп. в рахунок його сплати.

Вилучену валюту згідно протоколу про порушення митних правил № 0359/12500/18 а саме: долари США, згідно курсу НБУ станом на 24.04.2018 за 100 доларів США 2612-5554 грн., кількістю 5420 доларів США, вартістю 1416000-50 грн., повернути громадянці США ОСОБА_4 (Makiyenko Olena), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженики України Волинська обл., місце проживання США штат Вашингтон Єверед Авейтед стрит,310, пенсіонерка, паспорт громадянки США 508367968, виданий 02.04.2013.

Стягнути з громадянки США ОСОБА_4 (Makiyenko Olena), ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджени України Волинська обл., місце проживання США штат Вашингтон Єверед Авейтед стрит,310, пенсіонерка, паспорт громадянки США 508367968, виданий 02.04.2013, на користь державного бюджету України (р/р № 0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області м. Київ, отримувач коштів Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області: 22030001, призначення платежу *;101;) судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути з громадянки США ОСОБА_4 (Makiyenko Olena), ІНФОРМАЦІЯ_1, уроджени України Волинська обл., місце проживання США штат Вашингтон Єверед Авейтед стрит,310, пенсіонерка, паспорт громадянки США 508367968, виданий 02.04.2013, на користь Київської митниці ДФС (Код , банк: Держказначейська служба України м. Київ, код банку: 820172, р/р: 9083) понесені витрати у справі про порушення митних правил на витрати по зберіганню майна в розмірі 19 грн. 55 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.