19.06.2018 Справа № 337/1140/18
Провадження № 3/337/309/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали по протоколу БД № 405301, що надійшли з УПП в Запорізькій області відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 за ст. 130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и л а :

Відносно ОСОБА_2 складено протокол про те, що він 22.03.2018 року, о 17 годині 20 хвилин, рухаючись по вул. Хортицьке шосе, 32-А у м. Запоріжжі, керував автомобілем «ЗАЗ 110247», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, став учасником ДТП та мав явні ознаками наркотичного спяніння (почервонілі очі, зіниці очей не реагували на світло, поведінка не відповідала дійсності). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Відносно нього складений протокол за ст.130 ч.1 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав. Суду пояснив, що 22.03.2018 року він керував автомобілем «Таврія» та потрапив у ДТП на вул.Хортицьке шосе, напроти магазину «Сільпо» у м.Запоріжжі, через що на місце ДТП були викликані працівники поліції, потім, приблизно через 3-4 години, підїхав ще один екіпаж. Інспектор УПП, який підїхав пізніше, почав казати, що у нього червоні очі та почав давити на нього морально, відізвав його в сторону та казав, що він виглядає страшно та про те, що мабуть він наркоман, що було сприйнято ним як моральний тиск. Інспектори поліції пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного спяніння, але він відмовився, бо працівники поліції сказали, що це не буде важливо, що відмовиться він у присутності свідків та на камеру і після цього зможе поїхати додому. Після цього були запрошені двоє свідків, які були знайомими іншого учасника ДТП та знаходилися поряд, у присутності яких він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння та усе було зафіксовано відеозаписом. Протокол складали де невідомо, ніякі права йому не розяснювали. Його ознайомили з протоколом, зачитали вголос, потім він протокол підписав, йому вручили копію протоколу, у якому були підписи свідків, але коли вони підписували протокол, він не бачив. Оскільки він не перебував у стані наркотичного спяніння, то відмовився від огляду у ЗОНД, бо вважав, що складений відносно нього протокол є лише формальністю.

Допитана у судовому засіданні інспектор УПП ОСОБА_5 суду пояснила, що на місце ДТП їх викликав екіпаж, який оформлював ДТП, на допомогу та для того, щоб вони привезли «Драгер». Вони приїхали на вул.. Хортицьке шосе, напроти магазину «Сільпо». В процесі спілкування з учасниками ДТП, у одного з учасників ДТП були виявлені ознаки наркотичного спяніння, на що звернув увагу інший учасник ДТП ОСОБА_6 Він був занадто спокійний, потім метушився, також були звужені зіниці ока, а самі очі блищали. Після цього було запропоновано водію ОСОБА_2 пройти огляд у наркодиспансері, на що він відмовився, відмовився у присутності свідків, які знаходилися біля місця ДТП та були запрошені у якості свідків, у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у лікарняному закладі, їх пояснення долучені до протоколу. При цьому ОСОБА_2 пояснював, що раніше вживав наркотичні засоби. Відмову від проходження ОСОБА_2 мотивував тим, що він боїться за те, що на роботі дізнаються і це може негативно вплинути на його роботу. ОСОБА_2 були розяснені його права- ст.. 63 Конституції України та ст.. 268 КУпАП. Протокол було складено на ОСОБА_2 за відмову від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, ОСОБА_2 ознайомився з протоколом, його підписав. Інші колеги займалися оформленням ДТП. При цьому ОСОБА_2 нікому не казав про те, що потребує медичної допомоги.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що він у складі екіпажу № 114 приїхав на місце ДТП, виклик отримали на планшет, на вул.. Хортицьке шосе у м.Запоріжжі, де сталася ДТП за участю автомобілів «Таврія» та «Ланос». Після того, як у водія автомобіля «Ланос» виникла підозра, що водій автомобіля «Таврія» знаходиться у стані наркотичного спяніння, було викликано ще один екіпаж, бо їх екіпаж займався оформленням ДТП. Чи відмовлявся водій автомобіля «Таврія» від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, не памятає.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він знаходився в автомобілі, яким керував ОСОБА_2 і після скоєної ДТП викликав поліцію. Коли приїхали працівники поліції, почали складати протокол по ст.. 124, потім приїхали ще двоє працівників поліції. Були запитання до обох водіїв про те, чи вважають вони, що хтось знаходиться у стані алкогольного спяніння. Ні у кого претензій не було. Після ДТП йому пропонували поїхати у лікарню, але він відмовився. Він чув, як ОСОБА_2 працівник поліції пропонував пройти тест та огляд на стан алкогольного чи наркотичного спяніння, пропонував проїхати на вул.. Сєдова, але ОСОБА_2 відмовився, пояснив, що вважає себе тверезим. Він також був присутній коли ОСОБА_2 підписував протокол, складений відносно нього, йому було розяснено права. При ньому ОСОБА_2 не розяснювали наслідки складання протоколу.

Свідок ОСОБА_3 пояснив у судовому засіданні, що на місце ДТП він приїхав вже після 16-00 години. Самого моменту ДТП він не бачив, знає ОСОБА_6, бо просто проживає з ним в одному районі, у сусідніх будинках. До нього підійшов один з поліцейських і запросив бути свідком того, як одному з учасників ДТП будуть пропонувати пройти огляд у ЗОНД на вул.. Сєдова. Коли інспектор поліції запропонував такий огляд пройти, водій автомобіля «Таврія», відмовився, сказав, що просто не хоче, також додав, що він не вживав ніяких заборонених препаратів. Також працівник поліції казав, що за відмову від проходження він такого огляду, буде складено протокол і вилучено посвідчення водія, на що ОСОБА_2 погодився. Після того, як було складено протокол, він його прочитав, там було зазначено, що водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного спяніння, але водій відмовився, він підписав протокол як свідок і написав пояснення, після чого уїхав.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що він у складі екіпажу ПП виїздив на місце ДТП, яка сталася за участю водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «Таврія» та ОСОБА_6, який керував автомобілем «ДЕУ Ланос». ДТП оформлювали довго. Під час спілкування з водієм ОСОБА_2 було виявлено у нього почервоніння очей, його поведінка не відповідала обстановці, але можна було вважати, що такий стан був після ДТП. На його питання, чи потрібна медична допомога, від меддопомоги ОСОБА_2 відмовився, але казав, що забив ногу. Він медичну допомогу пропонував і іншому учаснику ДТП, який також відмовився. Після цього він запропонував ОСОБА_2 пройти огляд у ЗОНД, на що той також відмовився. Після цього ОСОБА_2 було розяснено, що за відмову від проходження огляду відносно нього буде складено протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП, перебування у стані з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме порушення п.2.5 ПДР та про те, що він запросить двох свідків, які підтвердять його відмову від огляду. Біля місця ДТП було багато свідків- просто людей, які стояли осторонь, він підійшов до гурту і запросив двох чоловіків бути свідками того, що у їх присутності він буде пропонувати водієві пройти огляд на стан наркотичного спяніння, які погодилися. У їх присутності він запропонував ОСОБА_2 пройти огляд у ЗОНД, та у їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він є іншим учасником ДТП за участю ОСОБА_2 Після скоєної ДТП, працівники УПП прибули на місце ДТП, приблизно через 10-15 хвилин, коли приїхав інший екіпаж, не памятає. Він особисто кілька разів пропонував ОСОБА_2 медичну допомогу після ДТП, ОСОБА_2 відмовлявся. Зразу після спілкування з ОСОБА_2, після ДТП, у нього виникла підозра, що водій ОСОБА_2 знаходиться у стані наркотичного спяніння, бо той поводився дуже спокійно. У нього особисто, тряслися руки, підвищився тиск, а ОСОБА_2 був дуже спокійний. В автомобілі їх було троє, він зразу і не зрозумів, хто керував авто, думав, що ОСОБА_8, а у процесі спілкування виявилося, що керував автомобілем «Таврія», ОСОБА_2 Після цього він про стан ОСОБА_2 повідомив працівників поліції. Крім того, до нього підходили сторонні люди та звертали увагу на те, що ОСОБА_2 поводить себе дивно, тому він і звернувся з проханням до працівника поліції, щоб перевірили ОСОБА_2 на предмет знаходження його у тверезому стані. Потім ще один чоловік підійшов та звернув увагу на те, що ОСОБА_2 знаходиться у стані спяніння. Він з цього приводу тричі звертався до працівників поліції, бо сам він не має права виявляти такий стан. Працівник поліції, який спілкувався з ОСОБА_2 казав, що запаху спиртного від нього не має. У своїх поясненнях, які писав після ДТП, він написав, що вважає, що водій ОСОБА_2 знаходиться у нетверезому стані. Крім того, при оформленні ДТП, він серед людей, які були біля місця ДТП, бачив ОСОБА_3, якого знає як сусіда по будинку, а також ОСОБА_4, якого знає, він є просто знайомим.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. 12 зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

При цьому у відповідності до п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_2 складено протокол про те, що він, 22.03.2018 року, о 17 годині 20 хвилин, рухаючись по вул. Хортицьке шосе, 32-А у м. Запоріжжі, керував автомобілем «ЗАЗ 110247», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, став учасником ДТП та мав явні ознаками наркотичного спяніння (почервонілі очі, зіниці очей не реагували на світло, поведінка не відповідала дійсності). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Провина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, доданими до матеріалів справи, у яких вони зазначили, що 22.03.2018 року, вони були запрошені працівниками поліції, в якості свідків, в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що після того, як його працівник поліції запросив бути присутнім у якості свідка коли він буде пропонувати одному з водіїв пройти огляд у ЗОНД на стан спяніння, він погодилися. У його присутності працівником поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння в лікарняному закладі, але той відмовився, було складено протокол, у якому він розписався про те, що був свідком того, що працівник поліції запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння, але той відмовився.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що в процесі спілкування з учасниками ДТП, у одного з учасників ДТП були виявлені ознаки наркотичного спяніння, на що звернув увагу інший учасник ДТП ОСОБА_6 ОСОБА_2 був занадто спокійний, потім метушився, також були звужені зіниці ока, а самі очі блищали. Після цього було запропоновано водію ОСОБА_2 пройти огляд у наркодиспансері, на що він відмовився у присутності свідків, які знаходилися біля місця ДТП та були запрошені у якості свідків.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що у водія автомобіля «Ланос» виникла підозра, що водій автомобіля «Таврія» знаходиться у стані наркотичного спяніння.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що коли приїхали ще двоє працівників поліції, запитання були до обох водіїв про те, чи вважають вони, що хтось знаходиться у стані алкогольного спяніння. Ні у кого претензій не було. Він також чув, як ОСОБА_2 працівник поліції пропонував пройти тест та огляд на стан алкогольного чи наркотичного спяніння, пропонував проїхати на вул. Сєдова, але ОСОБА_2 відмовився, пояснив, що вважає себе тверезим. Він також був присутній коли ОСОБА_2 підписував протокол, складений відносно нього, йому було розяснено права. При ньому ОСОБА_2 не розяснювали наслідки складання протоколу.

Свідок ОСОБА_3 пояснив у судовому засіданні, що він проживає з ним в одному районі з ОСОБА_6, у сусідніх будинках. Коли він знаходився поряд з місцем ДТП, до нього підійшов один з поліцейських і запросив бути свідком того, як одному з учасників ДТП будуть пропонувати пройти огляд у ЗОНД на вул. Сєдова. Коли інспектор поліції запропонував такий огляд пройти, водій автомобіля «Таврія», відмовився, сказав, що просто не хоче, також додав, що він не вживав ніяких заборонених препаратів. Працівник поліції повідомив, що за відмову від проходження такого огляду, буде складено протокол і вилучено посвідчення водія, на що ОСОБА_2 погодився.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив про те, що протокол відносно нього складали де невідомо, ніякі права йому не розяснювали, спростовуються поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_8 та відеозаписом подій від 22.03.2018 року.

Пояснення у судовому засіданні ОСОБА_2 про те, що він зглупив та не поїхав на огляд, бо вважав, що складений відносно нього протокол є лише формальністю, спростовується відеозаписом подій від 22.03.2018 року, з якого вбачається, що працівник УПП розяснив ОСОБА_2 про те, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130 ч.1 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан спяніння, за порушення п.2.5 ПДР України.

Такі доводи ОСОБА_2 суд вважає способом захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Доводи свідка ОСОБА_8 у судовому засіданні про те, що ОСОБА_2 не розяснювали наслідки складання протоколу, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_3 та відеозаписом подій від 22.03.2018 року, з якого вбачається, що інспектором УПП було розяснено ОСОБА_2 про те, що відносно нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Крім того, з відеозапису подій, які сталися 22.03.2018 року, який оглянуто у судовому засіданні, вбачається, що працівник УПП пропонував водієві ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного спяніння у ЗОНД, але той відмовився. Водієві було розяснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також про те, що у нього буде вилучено посвідчення водія. Після складання, протокол було зачитано ОСОБА_2 в голос. Все відбувалося у присутності свідків. Також водієві ОСОБА_2 було розяснено, що розгляд справи за складеним відносно нього протоколом відбудеться у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя 05.04.2018 року, а також те, що ОСОБА_2 у складеному відносно нього протоколі має право написати пояснення, після чого ОСОБА_2 протокол підписав.

Доводи у судовому засіданні адвоката ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2 після скоєної ДТП потребував медичної допомоги, що вплинуло на прийняття ним рішення про відмову від огляду на стан спяніння, спростовуються показаннями свідків: ОСОБА_9, який пояснив у судовому засіданні, що під час спілкування з водієм ОСОБА_2 було виявлено у нього почервоніння очей, його поведінка не відповідала обстановці, але можна було вважати, що такий стан був після ДТП. На його питання, чи потрібна медична допомога, від меддопомоги ОСОБА_2 відмовився, але казав, що забив ногу. Він медичну допомогу пропонував і іншому учаснику ДТП, який також відмовився; свідка ОСОБА_6, який у судовому засіданні пояснив, що він особисто кілька разів пропонував ОСОБА_2 медичну допомогу після ДТП, але ОСОБА_2 відмовлявся.

Доводи адвоката ОСОБА_1 про те, що свідками відмови від проходження ОСОБА_2 огляду на стан спяніння у ЗОНД є знайомі іншого водія, учасника ОСОБА_10, а тому, при складанні протоколу працівниками поліції порушено вимоги ст. 266 КУпАП, спростовуються поясненнями свідкаОСОБА_3 у судовому засіданні про те, що на місце ДТП він приїхав вже після 16-00 години, самого моменту ДТП він не бачив, знає ОСОБА_6, бо просто проживає з ним в одному районі, у сусідніх будинках, що ніяким чином не могло вплинути на відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, оскільки у такому випадку ОСОБА_3 лише підтвердив факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного спяніння.

Факт відмови на стан спяніння у ЗОНД підтвердив у судовому засіданні і сам ОСОБА_2

Крім того, вказане підтверджується відеозаписом подій від 22.03.2018 року з якого вбачається, що свідки лише бути присутніми під час того, що працівник поліції пропонував водію ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння, але той відмовився. Саме факт відмови і зафіксовано у складеному відносно ОСОБА_2 протоколі за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Доводи адвоката ОСОБА_1 у судовому засіданні, що огляд на стан спяніння здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, не протиречать матеріалам справи, оскільки такі підстави були встановлені як працівником УПП так і іншим учасником ДТП ОСОБА_6, але від огляду на виявлення стану спяніння, ОСОБА_2 відмовився, що підтвердив сам ОСОБА_2 у судовому засіданні та зазначене підтверджується записом подій від 22.03.2018 року.

Доводи адвоката ОСОБА_1, про те, що при складанні протоколу відносно ОСОБА_2 працівниками поліції були допущені чисельні порушення законодавства, що унеможливлює притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП, спростовуються вищевказаними обставинами, встановленими судом.

Доводи адвоката ОСОБА_1 про те, що працівники УПП самі спровокували відмову ОСОБА_2 від огляду на стан спяніння, повністю спростовуються доказами, вказаними вище.

Доводи адвоката ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_2, через отриману травму у результаті ДТП не міг усвідомлювати наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, повністю спростовуються поясненнями ОСОБА_2 у судовому засіданні про те, що він зглупив та не поїхав на огляд, бо вважав, що складений відносно нього протокол є лише формальністю.

Доводи адвоката ОСОБА_1 по те, що справа за складеним відносно ОСОБА_2 протоколом підлягає закриттю, не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки такі доводи спростовуються доказами, добутими судом в ході розгляду справи.

Суд дії ОСОБА_2кваліфікує за ст. 130 ч.1 КпАП України, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_2підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,- П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень (отримувач УК у Хортицькому районі, м. Запоріжжя, код , Код МФО: 813015, рахунок: 0001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу «адміністративний штраф»), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави у розмірі 352 грн. 40 коп. (Державна судова адміністрація України (01601, м.Київ, вул. Липська 18/5 ), Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Рахунок отримувача: 0001, Банк отримувача: Головне управління Державної казначейскої служби України у м.Києві, Код банку отримувача: 820019, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати у встановлений законом пятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.