Справа № 363/266/18
Провадження №3/367/612/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2018 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Пархоменко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2., с.Осещина, вул.Київська,1,

ІПН: НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №189 від 11.01.2018 року, ОСОБА_1, обіймаючи посаду судді Вишгородського районного суду Київської області , являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, згідно з пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону, примітки до ст.172-6 КУпАП, в порушення вимог ч.1 ст.45 даного Закону, пункту 1 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Встановлено, що наказом Київського обласного управління юстиції №1817 від 28.12.2000 відповідно до указу Президента України №1135 від 17.10.2000 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 з 29.12.2000 призначено на посаду судді Вишгородського районного суду Київської області. 13.11.2001 ОСОБА_1 прийняла присягу судді. Згідно з наказом Вишгородського районного суду Київської області від 11.10.2005 №78-К у відповідності до Постанови Верховної ради України «Про обрання суддів» від 22.09.2005 року №2916-IV ОСОБА_1 призначено виконувати обовязки судді Вишгородського районного суду Київської області з 23.09.2005 року безстроково. Суддя Вишгородського районного суду Київської області Толкачова Л.А. є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, згідно п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону.

Отже, ОСОБА_1 будучи суддею Вишгородського районного суду Київської області, є субєктом, на якого поширюється дія Закону та є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Ч.1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у п.1, п.п. «а», п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: 1) перший етап з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016 р. для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 року займають згідно зі ст.50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; декларації, передбачені абз.1 ч.2 с.45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 р. чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі ст.50 Закону відповідальне та особливе відповідальне становище; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені ч.2 ст.52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 чи пізніше цієї дати займають згідно ст..50 Закону відповідальне та особливе відповідальне становище; 2) другий етап з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суддею , була зобовязана подати щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в період часу з 00:00 год. 01.01.2017 до 00:00 год. 01.05.2017. З приводу подачі щорічної декларації за 2016 рік суддя Вишгородського районного суду Київської області Толкачова Л.А. надати будь-які пояснення відмовилась, посилаючись на ст.63 Конституції України.

Перевіркою встановлено, що електронний цифровий підпис ОСОБА_1 отримала 27.10.2016 в акредитованому центрі сертифікації ключів інформаційно-довідкового департаменту ДФС України, що свідчить про її обізнаність з вимогами Закону стосовно подачі у термін з 01.01.2017 по 01.05.2017 електронної декларації зва 2016 рік. Також її обізнаність з вимогами Закону підтверджуються вчасно подане нею (30.10.2016) електронної декларації за 2015 рік. Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua) щорічну декларацію за 2016 рік ОСОБА_1, подала лише 15.12.2017 о 10:50 год., тобто несвоєчасно без поважних причин. Отже, подання документу (щорічної декларації за 2016 рік) ОСОБА_1 вчинила 15.12.2017 р. о 10:50 год., тобто вже після закінчення відведеного Законом терміну (з 01.01.2017 по 01.04.2017) для подання щорічних декларацій.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1, будучи суддею Вишгородського районного суду Київської області, являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону та примітки до ст.172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону, п.1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно без поважних причин 15.12.2017 подала щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172- 6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення , повязаного з корупцією є дата закінчення другого етапу системи подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00:00 год. 01.04.2017.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 11.01.2018. Місцце вчинення правопорушення в даному випадку є невизначеним, оскільки ОСОБА_1, мала можливість подати зазначену декларацію через мережу Інтернет у будь-якому місці. Але оскільки, остання є субєктом відповідальності заа вчинення правопорушення, повязаного із корупцією, у звязку з перебуванням її на посаді судді Вишгородького районного суду Київської області, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця знаходження зазначеного суду, а саме: Київська обл., м.Вишгород, вул.Кургузова, 7.

В судовому засіданні прокурор просив визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та пояснив, що можливо закрити провадження по справі, у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.38 КУпАП.

Представник установи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення повязане з корупцією, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

ОСОБА_1 та її захисник в судовому засіданні надали пояснення, в яких повідомили , що дійсно, вона, як суддя, мала подати щорічну декларацію за 2016 рік до 00 год. 00 хв. 01.05.2017 року. Вона не мала наміру ухилитися від подачі до реєстру декларації, подала її своєчасно. Дії, спрямовані на подачу декларації, вчиняла у встановлений строк, тобто до 01 квітня 2017 року. В той час мали місце систематичні збої в роботі офіційного сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, часто неможливо було навіть зайти до свого електронного кабінету. Впродовж значного часу мною заповнювались відомості для подачі електронної декларації, при цьому в електронному кабінеті зявлялись повідомлення про помилки, через що декларація мною заповнювалась повторно, та після численних спроб декларацію мною було заповнено та відправлено до Реєстру. Вона була впевнена, що декларація нею подана. Чому саме декларація до Реєстру не надійшла, їй невідомо, вважає, що це може бути повязано з масовою подачею декларацій та загальновідомими недоліками програмного забезпечення сайту електронного декларування, що існували в той період.

Підтвердження вчинення нею дій, спрямованих на вчасне подання декларації, має міститись в «Послідовності дій користувача ITC Реєстр» (послідовності дій у Єдиному державному реєстрі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) під час заповнення нею декларації. Дана інформація перебуває в розпорядженні НАЗК. З додатків до протоколу № 189 вбачається, що заступником начальника УЗЕ в Київській області ОСОБА_2 до НАЗК був направлений запит від 15.12.2017 р. (чи 20.12.2017 р. - незрозуміло) щодо надання такої інформації, але відповіді НАЗК матеріали справи не містять.

02.04.2018 р. до НАЗК був направлений адвокатський запит з проханням надати вказану інформацію, який був вручений уповноваженій особі 04.04.2018 р. Станом на 12.04.2018 р. відповіді на запит не надійшло.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: 1) обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. 2) предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями; 3) субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на те, що законом в диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таку ж думку висловила й судова палата у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі від 22 травня 2017 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією, вказала, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відсутність у неї умислу на уникнення фінансового контролю підтверджуються копією щорічної декларації за 2015 рік, роздруківками декларацій за 2016 та 2017 роки, де відображена однакова інформація без суттєвих змін, що в свою чергу свідчить про вчинення дій, направлених на декларування майнового стану особи, а не на ухилення від такого декларування.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов'язані з корупцією повинні також з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння.

Вважає, що в її діях відсутні мотиви на уникнення фінансового контролю, а отже й відсутні ознаки суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у мене були відсутні мотиви вчинити порушення закону, я не бажала його порушити, поза моєю волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність моєї вини, а відтак робить неможливим притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Положення даної статті Конвенції кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів (справа «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI).

Враховуючи викладене, вважає, що в справі про адміністративне правопорушення є за доцільне застосування аналогії кримінального процесуального закону, які, як і положення ст. 62 Конституції України вказують на те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною другою статті 50 Закону у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб єкт декларування, та спеціально уповноважені суб'єкти у сфері протидії корупції.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених субєктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Даного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час розгляду справи № 814/886/17 (постанова від 11.04.2018 р., номер в ЄДРСР 73737944)

Водночас, статтями 23, 24 Закону України «Про Національну поліцію» визначені повноваження поліції. Даними нормами закону, як і будь-яким іншим нормативно-правовим актом, прямо не надано органам Національної поліції повноважень проводити перевірку суб'єктів електронного декларування на предмет дотримання антикорупційного законодавства.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, співробітники поліції під час перевірки моєї декларації та складання відносно мене протоколу вийшли за межі своїх повноважень з огляду на норми Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції». Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та Закону України «Про Національну поліцію», оскільки дана перевірка та складання протоколу відбулись без відповідного доручення або повідомлення НАЗК.

У звязку з чим просила, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, обіймаючи посаду судді Вишгородського районного суду Київської області , являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, згідно з пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону, примітки до ст.172-6 КУпАП, в порушення вимог ч.1 ст.45 даного Закону, пункту 1 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно без поважних причин подала щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Встановлено, що наказом Київського обласного управління юстиції №1817 від 28.12.2000 відповідно до указу Президента України №1135 від 17.10.2000 «Про призначення суддів» ОСОБА_1 з 29.12.2000 призначено на посаду судді Вишгородського районного суду Київської області. 13.11.2001 ОСОБА_1 прийняла присягу судді. Згідно з наказом Вишгородського районного суду Київської області від 11.10.2005 №78-К у відповідності до Постанови Верховної ради України «Про обрання суддів» від 22.09.2005 року №2916-IV ОСОБА_1 призначено виконувати обовязки судді Вишгородського районного суду Київської області з 23.09.2005 року безстроково. Суддя Вишгородського районного суду Київської області Толкачова Л.А. є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, згідно п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону.

Отже, ОСОБА_1 будучи суддею Вишгородського районного суду Київської області, є субєктом, на якого поширюється дія Закону та є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Ч.1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у п.1, п.п. «а», п.2 ч.1 ст.3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: 1) перший етап з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016 р. для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 року займають згідно зі ст.50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; декларації, передбачені абз.1 ч.2 с.45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 р. чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі ст.50 Закону відповідальне та особливе відповідальне становище; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені ч.2 ст.52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 чи пізніше цієї дати займають згідно ст..50 Закону відповідальне та особливе відповідальне становище; 2) другий етап з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Отже, ОСОБА_1 , будучи суддею , була зобовязана подати щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в період часу з 00:00 год. 01.01.2017 до 00:00 год. 01.05.2017. З приводу подачі щорічної декларації за 2016 рік суддя Вишгородського районного суду Київської області Толкачова Л.А. надати будь-які пояснення відмовилась, посилаючись на ст.63 Конституції України.

Перевіркою встановлено, що електронний цифровий підпис ОСОБА_1 отримала 27.10.2016 в акредитованому центрі сертифікації ключів інформаційно-довідкового департаменту ДФС України, що свідчить про її обізнаність з вимогами Закону стосовно подачі у термін з 01.01.2017 по 01.05.2017 електронної декларації зва 2016 рік. Також її обізнаність з вимогами Закону підтверджуються вчасно подане нею (30.10.2016) електронної декларації за 2015 рік. Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті (https://portal.nazk.gov.ua) щорічну декларацію за 2016 рік ОСОБА_1, подала лише 15.12.2017 о 10:50 год., тобто несвоєчасно без поважних причин. Отже, подання документу (щорічної декларації за 2016 рік) ОСОБА_1 вчинила 15.12.2017 р. о 10:50 год., тобто вже після закінчення відведеного Законом терміну (з 01.01.2017 по 01.04.2017) для подання щорічних декларацій.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1, будучи суддею Вишгородського районного суду Київської області, являючись субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону та примітки до ст.172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону, п.1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно без поважних причин 15.12.2017 подала щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172- 6 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення , повязаного з корупцією є дата закінчення другого етапу системи подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00:00 год. 01.04.2017.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 11.01.2018. Місцце вчинення правопорушення в даному випадку є невизначеним, оскільки ОСОБА_1, мала можливість подати зазначену декларацію через мережу Інтернет у будь-якому місці. Але оскільки, остання є субєктом відповідальності заа вчинення правопорушення, повязаного із корупцією, у звязку з перебуванням її на посаді судді Вишгородького районного суду Київської області, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця знаходження зазначеного суду, а саме: Київська обл., м.Вишгород, вул.Кургузова, 7.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

Відповідно до вимог ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (відповідно до вимог діючої на даний час редакції ст. 52 Закону), зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016р. «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 958/29088) ОСОБА_3 відноситься до субєктів декларування повідомлень про суттєві зміни в майновому стані.

Пунктом 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), передбачено, що суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 статті 52 Закону, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми, яке затверджено рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Разом з тим, вирішуючи питання про можливість накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд прийшов до висновку, що датою вчинення адміністративного правопорушення , повязаного з корупцією є дата закінчення другого етапу системи подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00:00 год. 01.04.2017.

Таким чином, станом на час розгляду справи та ухвалення судового рішення з дати виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (якою є 01.04.2017р.) строк накладення адміністративного стягнення, визначений ч. 3 ст. 38 КУпАП України закінчився.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 9, 38, 247, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

Визнати виною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити.

Постанову суду у триденний строк з дня набрання нею законної сили направити до Вишгородського районного суду Київської області для виконання вимог ч. 7 ст. 285 КУпАП.

У відповідність до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя: О.В. Пархоменко