АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/1357/2018 Суддя у першій інстанції: Криворот О.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5, іншого учасника ДТП ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої пакувальником в ТОВ «Орімі Україна» проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 -

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та оголошено їй усне зауваження, справу закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року та закрити провадження у справі.

Свої доводи мотивує тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому суд першої інстанції не повно з&q? н;ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що потягло за собою прийняття необгрунтованого рішення.

Зокрема вказує на те, що відповідальність за ст.124 КУпАП настає за умови наявності двох складових: порушення ПДР та пошкодження транспортного засобу. В даному випадку пошкодження транспортного засобу не відбулось, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у діях ОСОБА_4

Також апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши тим, що ОСОБА_4 не знала про прийняте рішення, так як в її присутності воно не оголошувалось, дізналась про його існування від адвоката ОСОБА_5, після його ознайомлення з матеріалами справи 12.03.2018 року. У зв'язку з чим просить визнати поважними причини пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року необхідно задовольнити, оскільки його пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, іншого учасника ДТП ОСОБА_6, який вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно постанови, яка оскаржується пішохід ОСОБА_4 18.12.2017 о 11.40 год. в м.Києві по вул.Борщагівській, 154, переходила проїзну частину дороги в невстановленому місці поза межами пішохідного переходу, не переконавшись у відсутності небезпеки для себе, внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода автомобілем марки &q?вт;Тойота&q?ар; д.н.з.НОМЕР_1, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, а пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, чим остання порушила вимоги п.п.4.7,4.14 (а,б) ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Мотивуючи своє рішення суд, вказав, що вина ОСОБА_4 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження у зібраних та досліджених в судовому засіданні письмових доказах. Однак враховуючи малозначність вчиненого правопорушення, його характер та ступінь вини, особу ОСОБА_4, її майновий стан та щире каяття у вчиненому, керуючись ст.22 КУпАП, суд вважав за можливе звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Таке рішення суду першої інстанції вважаю законним та обґрунтованим, виходячи з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні підтверджується: поясненнями ОСОБА_6 про те, що керуючи автомобілем &q?ую;Тойота&q?іл; д.н.з.НОМЕР_1, рухався на спуск від вул.Борщагівської до вул.В.Гетьмана в м.Києві. І в цей час із-за припаркованого автомобіля на проїзну частину дороги вибіг пішохід, на яку він в подальшому скоїв наїзд. Пішохід відмовилась чекати приїзду працівників поліції та самостійно покинула місце пригоди. В результаті ДТП в його автомобілі було пошкоджено кріплення переднього бампера справа, тріщина лобового скла у нижньому правому кутку, пошкодження правого дзеркала бокового виду.

Крім того винуватість ОСОБА_4 підтверджується також матеріалами дослідчої перевірки по факту ДТП ЖЄО №94450 від 18 грудня 2017 року, протоколом огляду місця ДТП від 18.12.2017 року, в якому в графі 12-1 Локалізація технічних пошкоджень : зазначено пошкодження автомобіля &q?же;Тойота&q?бі; д.н.з.НОМЕР_1, а саме кріплення переднього бампера справа, тріщина лобового скла у нижньому правому кутку, пошкодження правого дзеркала бокового виду та іншими документальними даними.

Тому доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_4, оскільки не було пошкоджено транспортний засіб, вважаю необгрунтованими.

Також доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є безпідставними. Оскільки в самій апеляційній скарзі не зазначено, які ж норми матеріального та процесуального права були порушені судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначено, що суд першої інстанції в постанові помилково вказав, що ОСОБА_4 щиро каялась. Дана обставина не відповідає дійсності, так як ОСОБА_4 не могла каятись у тому чого не відбувалось, а саме пошкодженні транспортного засобу. Каяття було виключно за перехід проїзної частини у невстановленому місці, що само по собі не являється адміністративним правопорушенням за ст.124 КУпАП України.

З цього приводу слід зазначити наступне, дійсно ОСОБА_4, як в суді першої, так і апеляційної інстанцій підтвердила обставини переходу нею проїзної частини дороги поза межами пішохідного переходу, в результаті чого на неї було здійснено наїзд автомобілем під керуванням водія ОСОБА_6, а саме порушення нею п.п.4.7, 4.14 а,б ПДР.

Оскільки остання залишила місце події самостійно, вона не була присутня при огляді місця пригоди в тому числі автомобіля, під час якого були виявлені наведені вище пошкодження. А тому не була обізнана про даний факт.

Таким чином, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 наведені вище, жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, не вбачаючи підстав для скасування постанови суду, вважаю за необхідне апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Солом&quа ;янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2018 року - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року, - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5, в інтересах ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 лютого 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич