Провадження № 3-в/537/52/2018
Справа № 537/3179/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2018 року суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Хіневич Василь Іванович, розглянувши заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

18.10.2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. та судового збору в сумі 320 грн.

07.11.2018 року до суду звернувся представник ДСА України щодо поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання.

В обґрунтування заяви заначив. Що постановою Кременчуцького РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22.02.2018 року № 55447419 про повернення виконавчого документу стягувану визначено строк повторного предявлення виконавчого документу до виконання до 22.05.2018 року. , проте, вказана постанова надійшла до ДСА України 01.06.2018 року , тобто вже після закінчення строку визначено у постанові, що підтверджується вхідним № 1-22669/18 від 01.06.2018 року.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

При цьому, ч. 6 цієї статті передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З огляду на викладене, представник ДСА України просив суд поновити строк для пред'явлення постанови до виконання.

Ч. 1, 3, 4 ст. 299 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України. Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 307 цього Кодексу. Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 300 КУпАП).

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Положеннями ст. 303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. З аналізу цієї норми вбачається, що строк звернення до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є присічним і поновленню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 22.02.2918 року за вих. № 2780 на адресу ДСА України була направлена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи дана постанова надійшла до ДСА України, 01.06.2018 року, що підтверджується вхідним № 1-22669.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», постанова про повернення виконавчого документу стягувачу направляється державним виконавцем стягувачу, рекомендованим листом з повідомленням.

Однак, представником ДСА України, не зазначено, яким саме листом була надіслана вище вказана постанова, що позбавляє суд в повній мірі дослідити обставини справи.

Також, суд зазначає, що ДСА України повинна була звернутися до державного виконавця щодо вирішення питання про повторне звернення виконавчого документу для виконання з урахування обставин справи, що останньою здійснено не було.

За таких обставин, з огляду на положення ст. 303 КУпАП та зважаючи на невжиття стягувачем заходів, спрямованих на повторне пред'явлення до виконання постанови, враховуючи, присічність строку для пред'явлення постанови до виконання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Державної судової адміністрації України про поновлення строку для пред'явлення вказаної постанови до виконання.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст.298-303, 307-308 КУпАП, суддя , -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Хіневич