Справа № 308/48/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2018.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець Перечинського району с. Сімер вул. Карпатська, 99, тимчасово непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352(триста пятдесят дві) грн. 40 коп. у дохід держави.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 005677 від 30.12.2017 та постанови судді від 20.03.2018 вбачається, що 30.12.2017, о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1, в м. Ужгороді по вул. Мукачівській, 13 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz С 220», д. н. з. BL471FH в стані алкогольного спяніння. Зі згоди водія огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив Правила дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2018 скасувати, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Не погоджується з прийнятим рішенням суду, оскільки таке прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, без врахування всіх фактичних обставин справи. Вказує на те, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП справу розглянуто за його відсутності та його захисника, чим суд позбавив його права захистити свої права та інтереси в судовому засіданні, незважаючи на заявлене клопотання про перенесення розгляду справи. Рішення суду прийняте за результатами необєктивного дослідження обставин справи та у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду першої інстанції є передчасними та такими, що ґрунтуються на припущеннях.

-2-

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, але до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 ( далі "Інструкція"), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до

-3-

застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Вказані вимоги законодавства поліцейськими дотримано в повному обсязі, огляд проведено за допомогою приладу «Драгер», в результаті чого виявлено позитивну пробу 1,15 % проміле, про що свідчить роздруківка на принтері з підписами особи, яка здійснювала огляд та самого правопорушника ОСОБА_1.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення та дослідженими судом доказами стверджується, що 30.12.2017, о 00 год. 05 хв. ОСОБА_1, в м. Ужгороді по вул. Мукачівській, 13 керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz С 220», д. н. з. BL471FH в стані алкогольного спяніння. За його згодою огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП обґрунтовано встановлена судом першої інстанції на підставі наявних у справі доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 005677 від 30.12.2017, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту і форми, містить всі необхідні відомості, в тому числі щодо особи правопорушника; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним інспектором взводу № 2 роти 4 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2; доданими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вказали, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд у встановленому Законом порядку за допомогою приладу «Драгер» для визначення ступеня спяніння, результат огляду 1,15 % проміле; відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції, згідно якого ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан спяніння, при цьому пояснив, що їхав з корпоративу на зустріч до дівчини.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор взводу № 2 роти 4 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обовязків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були свідками проведеного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» були підстави для обмови ОСОБА_1, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

-4-

За таких підстав, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд відхиляє, оскільки порушень вимог Інструкції не встановлено, наявні матеріали справи відповідають вимогам законодавства щодо змісту та форми, а наведені в апеляційній скарзі доводи не перешкодили, як суду першої інстанції так і апеляційному суду дотриматись вимог ст.ст. 245, 251 252 КУпАП щодо всебічного, повного та обєктивного з'ясування всіх обставин справи.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Мигалину Я.І. обґрунтовано визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а накладене на нього адміністративне стягнення є таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

Разом з тим, апеляційний суд визнає обгрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення його права на участь в судовому засіданні, відповідно до ст. 268 КУпАП, однак дане порушення не вплинуло на законність прийнятого рішення та не спростовує висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, які підтверджені належними та допустимим доказами у справі. Крім того, право особи постати перед судом та реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП було відновлене апеляційний судом в ході перегляду справи за апеляційною скаргою, але таким правом правопорушник ОСОБА_1 не скористався, що не перешкоджає прийняттю апеляційним судом рішення.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП , апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2018 щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: