АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2572/2018 Постанова винесена суддею Карабань В.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою справу закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою від ОСОБА_2 надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущеного з поважних причин. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що 13.06.2018 року він не був присутнім у судовому засіданні, а тому не знав про прийняте судом рішення, яке він отримав поштою лише 30.06.2018 року, та вже 03.07.2018 року ним було подано клопотання про поновлення процесуального строку. Однак постановою від 23.07.2018 року у поновлені строку йому було відмовлено, виходячи з того, що клопотання ним було подано з формальних підстав, але дані підстави він вважає такими, що суперечать практиці ЄСПЛ, а також порушують його конституційне право на перегляд судового рішення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Печерського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_2 була винесена 13 червня 2018 року.

Проте, апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 подав лише 07.08.2018 року, згідно поштового штемпелю, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Між тим, доводи ОСОБА_2, наведені в обґрунтування прохання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не містять посилань на обставини, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року.

Так, з постанови Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року видно, що ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції (а.с. 10-11).

При цьому, з матеріалів справи слідує, що справа призначалась судом до розгляду на 15 год. 04.06.2018 року, про що ОСОБА_2 був повідомлений належним чином, згідно до наявної у справі розписки (а.с. 7), однак до суду першої інстанції не з'явився, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 13.06.2018 року, про що ОСОБА_2 поштою було направлено судову повістку (а.с. 9).

Між тим, ОСОБА_2 у судове засідання 13.06.2018 року знову не з'явився і про причини неявки суд першої інстанції не повідомляв, а тому суд, розцінивши таку його процесуальну поведінку, як спробу ухилитися від відповідальності, 13.06.2018 року розглянув справу за відсутності ОСОБА_2 та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, вищенаведені обставини вказують на те, що ОСОБА_2, будучи обізнаним про складання щодо нього 13 квітня 2018 року протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про судове засідання, призначене на 04 червня 2018 року, без поважних причин до суду не з'явився, а в подальшому самостійно не цікавився ні датою наступного судового засідання, ні наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього.

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України» та інші).

Таким чином, зазначені ОСОБА_2 обставини, такі як прийняття оскаржуваної постанови за його відсутності у судовому засіданні та отримання ним копії постанови суду 30.06.2018 року, не можуть бути визнані достатнім обґрунтуванням поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_2, достеменно знаючи про те, що на розгляді у суді першої інстанції перебувають відносно нього матеріали справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не цікавився наслідками розгляду справи, тобто не вживав заходів, щоб дізнатися про стан відомого йому судового провадження.

За таких обставин, відсутні підстави для поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які він посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, апелянтом не надано, а обставини, на які він посилається, не є поважними і не підлягають визнанню поважними, то у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 13 червня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.