Справа № 371/1653/17 Головуючий у І інстанції Поліщук А.С.
Провадження № 33/780/382/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 138 25.05.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області ОСОБА_1, з участю захисника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, його захисника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 19 березня 2018 року, якою заяву

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про перегляд постанови Миронівського районного суду Київської області від 21.12.2016 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 10.02.2017 року, залишено без розгляду,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 04.06.2016 року о 17:00 годині ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки Форд Куга, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Соборності, 135 в м. Миронівка Київської області, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_6, реєстраційний номер НОМЕР_2, який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 21.12.2016 року адміністративне провадження щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 10.02.2017 року скасовано постанову Миронівського районного суду Київської області від 21.12.2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито у звязку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

14.12.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Миронівського районного суду Київської області із заявою про перегляд постанови Миронівського районного суду Київської області від 21.12.2016 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 10.02.2017 року за нововиявленими обставинами та з проханням скасувати вказані постанови, а провадження по справі закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 19.03.2018 року заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду, оскільки нормами КУпАП та КПК України суд першої інстанції не наділений повноваженнями переглядати рішення суду апеляційної інстанції, а постанова Миронівського районного суду Київської області від 21.12.2016 року, яку ОСОБА_2 просить скасувати, уже скасована судом апеляційної інстанції.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, оскільки вважає помилковим висновок суду щодо неможливості розгляду заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами. Апелянт впевнений, що суд незаконно залишив його заяву без розгляду, адже із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами він звернувся до суду, який перший допустив помилку при ухваленні попереднього рішення і Миронівський районний суд повинен був розглянути його заяву та прийняти рішення за наслідками розгляду його заяви, тим більш, що дана заява була призначена до судового розгляду. Тому просить постанову скасувати, а справу направити до Миронівського районного суду Київської області для розгляду.

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.

Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, підтвердив викладені у ній доводи та просив її задовольнити.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вказували, що постанова суду першої інстанції правильна та законна, просили залишити її без змін.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Разом з тим, оскаржуваною постановою судді заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Вказане рішення не ґрунтується на Законі, обмежує вищевказані права особи на справедливий, відкритий та безсторонній розгляд його заяви судом.

За даних обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції не може вважатися законним, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 у цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Діючим законодавством України не передбачена можливість перегляду судових рішень, що набрали законної сили, постановлених у справах про вчинення адміністративних правопорушень, за нововиявленими обставинами.

Доводи про те, що підставою для перегляду справи про вчинення адміністративних правопорушень за нововиявленими обставинами є те, що держава Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини» та протоколи до неї, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обовязковість рішень Європейського Суду з прав людини, є необгрунтованими.

Так, жодним із рішень Європейського Суду з прав людини не передбачено необхідності перегляду справ про адміністративні правопорушення за нововиявленими обставинами.

При цьому, суд вважає за необхідне врахувати той факт, що як видно зі змісту ряду рішень Європейського Суду з прав людини, у тому числі справи «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року, суд може вважати, що вищевказані справи є кримінальними для цілей застосування Конвенції.

Однак, у своїй заяві ОСОБА_2 таких питань не ставить, а тому його посилання на Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини» є необґрунтованими.

Посилання заяви ОСОБА_2 на те, що автомобіль потерпілого ОСОБА_4 мав механічні пошкодження до ДТП, можуть бути перевірені в судовому засіданні під час розгляду справи в порядку цивільного судочинства при вирішенні питання про відшкодування шкоди.

До того ж, зі змісту оскаржуваної постанови судді Миронівського районного суду Київської області від 19.03.2018 року вбачається можливість перегляду за нововиявленими обставинами рішень судів, постановлених у справі про вчинення адміністративних правопорушень.

За даних обставин, апеляційний суд вважає, що вказане рішення і з цих підстав не може вважатися законним, а тому підлягає скасуванню. При цьому, посилання суду першої інстанції на вимоги ч. 4 ст. 33 КПК України є безпідставними, оскільки вони стосуються перегляду за нововиявленими обставинами кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За даних обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, залишивши без розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, допустив порушення норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково та скасувати постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 19 березня 2018 року.

Оскільки заява ОСОБА_2 про перегляд судових рішень постановлених у справі про вчинення адміністративного правопорушення, перегляду за нововиявленими обставинами не підлягає, апеляційний суд вважає, що вказану заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 19 березня 2018 року, якою залишено без розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд постанови Миронівського районного суду Київської області від 21.12.2016 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 10.02.2017 року за нововиявленими обставинами, скасувати.

Постановити нову, якою заяву ОСОБА_2 про перегляд постанови Миронівського районного суду Київської області від 21.12.2016 року та постанови Апеляційного суду Київської області від 10.02.2017 року за нововиявленими обставинами, залишити без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива