Справа № 466/1565/18 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 33/783/586/18 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області Белена А.В. за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 25.04.2018 року, по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2,

встановив :

Цією постановою ОСОБА_2

громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнуто ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 320,00 грн.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 11.02.2018 року о 18:13 год., керуючи автомобілем марки «Audi A4 Avant », н.з. НОМЕР_1 на перехресті пр. Чорновола - вул. Торф'яна в м. Львові, не був уважний не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, порушив п. 1.5, 2.3 «б, д» 18.4 ПДР України, (якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека), внаслідок чого наїхав на пішохода - малолітню ОСОБА_3, 2006 р.н., завдавши транспортному засобу пошкодження, а пішоходу тілесні ушкодження, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову незаконною, оскільки викладені в ній обставини, що мали місце 11.02.2018 року невірно оцінені судом.

Зазначає, що пішохід ОСОБА_3, 2006 р.н. раптово вибігла на проїжджу частину попереду його автомобіля, з газону, який розділяє зустрічні смуги пр..Чорновола. Раптовий вихід на дорогу відбувся на відстані 13,2 м від кінця дорожньої розмітки - пішохідний перехід, від так за межами дії дорожніх знаків щодо вказаного переходу.

Покликається, що вихід дитини на проїжджу частину відбувся не попереду автомобіля, а збоку, і побачивши це боковим зором він різко загальмував та вивернув руль праворуч з метою уникнення зіткнення, проте в крайній правій стороні рухався автобус з яким він і зіткнувся, після чого зупинився. В той час на його автомобіль, який не рухався набігла ОСОБА_3, наштовхнулася на бокове дзеркало та впала на асфальт. Перед зіткненням його автомобіль рухався зі швидкість 20-30 км/год., але і при цій швидкості гальмування займає певний час і відстань. При такій обстановці можливості уникнути зіткнення дитини з автомобілем не було можливим.

Апелянт наголошу, що відразу оцінив стан дитини, яка була в нормальному стані та викликав поліцію.

Наполягає, що слідчий Боровець Б.Р., який проводив оформлення ДТП не виявив будь-яких слідів зіткнення з пішоходом, крім ушкоджень від зіткнення з автобусом. Таким чином вважає, що він не вчинив інкримінованого йому правопорушення, оскільки вжив всіх необхідних заходів для уникнення зіткнення з пішоходом. Зіткнення відбулося виключно з вини неповнолітньої дитини, яка поспішаючи на автобус раптово вибігла на проїжджу частину дороги з газону і набігла на його автомобіль. Всі ці обставини він пояснив в суді першої інстанції 10.04.2018 року. Вини у пред'явленому правопорушенні не визнав. Слухання справи було перенесено з метою виклику свідків, але останні в суд не з'явилися, а тому суд дав оцінку події виключно на матеріалах про адміністративне правопорушення.

Апелянт вважає, що за таких обставин не має правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши думку ОСОБА_2, який просив задоволити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляції, суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Аналіз матеріалів справи про адміністративне правопорушення та прийнятого судом рішення свідчить про те, що судом першої інстанції були дотримані вимоги КУпАП і підставно зроблено висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п. п. 1.5,2.3 «б,д», 18.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст.245 КУпАП всебічно, повно та об'єктивно дослідив всі матеріали справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 058418 від 21.02.2018 року (а.с.1) про скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП,який ОСОБА_2 не підписав, бо не з'явився до слідчого;

- висновок від 12.02.2018 року, складений слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП у Лвьівській області капітаном поліції Боровець Б.Р., за фактом ДТП в результаті якої неповнолітня пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості, а тому ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України не має, однак є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП через порушення ПДР (а.с.7,8);

- рапорт інспектора бат.№4 роти №! УПП в м.Львові Захарко Ю.Є. від 11.02.2018 року про ДТП з пішоходом та склав відомості про транспортні засоби (а.с. 9);

- протокол огляду місця ДТП від 11.02.2018 року (а.с.10-15) за підписом слідчого Боровко Б.Р.;

- схему місця дорожньо-транспортної пригоди та ілюстративної таблиці (а.с.16- 21;

- пояснення водія ОСОБА_2 (а.с.22) про те, що на відстані 15 м від пішохідного переходу на його автомобіль побігла дитина і для уникнення зіткнення він звернув вправо, де зіткнувся з автобусом;

- висновок щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп'яніння від 11.02.2018 року в ОСОБА_2 ознак сп'яніння не виявлено9А.С.26);

- пояснення ОСОБА_6 (батька неповнолітньої ОСОБА_3) від 12.02.2018 року про те, що донька йому пояснила, що світлофор не працював, вона переходила дорогу після якоїсь людини по зебрі і їх пропустила вантажна машина, а із зебри частково змінила рух в сторону зупинки по ходу руху (а.с.28);

- ксерокопію довідки з комунальної міської дитячої клінічної лікарні від 11.02.2018 року ОСОБА_3 встановлено діагноз : забій м/т н/з правого стегна та правого ліктевого суглобу (а.с.32).

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ст.33 ч.2 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, та визначив стягнення у межах санкції ст.124 КУпАП, у виді штрафу.

Покликання апелянта на те, що в його діях немає порушень ПДР України не беруться до уваги, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами.

З огляду на вищенаведене підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25.04.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.