Справа № 368/436/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2018року Суддя Кагарлицького районного суду Київської області Кириченко В.І. розглянувши у судовому засіданні в м. Кагарлику з участю прокурора Курінного С.О., адвоката ОСОБА_1справу, яка надійшла від Управління захисту економіки в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працює заступником начальника відділу жіночого футболу ФФУ

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ,-

встановив :

В протоколі про адміністративне правопорушення від 15.02.2018 року вказані слідуючі обставини та обґрунтування. ОСОБА_2, будучи депутатом Кагарлицької міської ради Київської області, являючись субєктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, примітки до ст. 1726 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 5' Прикінцевих положень даного Закону, пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Так, відповідно до протоколу пленарного засідання першої сесії Кагарлицької міської ради сьомого скликання від 19.11.2015 за громадянином ОСОБА_2 визнано повноваження депутата зазначеної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону народні депутати України, депутати Верховної ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з ч. З ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється вимоги та обмеження встановлені Законом - депутати місцевих рад зобовязані щороку до 1 квітня подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону за місцем роботи (служби), крім самозанятих осіб, безробітних або пенсіонерів, які подають зазначені декларації до апаратів відповідних місцевих рад або їх виконавчих комітетів.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону субєкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_4, будучи депутатом Кагарлицької міської ради Київської області, є субєктом., на якого поширюється дія Закону та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, субєкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом. Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку,встановленому Законом.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення НАЗК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

1)Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зі змінами, внесеними Рішенням НАЗК від 1 8.08.2016 № 1) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

2)перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

1)другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 № 1975-УШ внесено зміни до Закону, а саме: розділ XIII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 5і такого змісту:

«5і. Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Враховуючи те, що ОСОБА_2 таку декларацію подавав уперше, то він мав її подати в період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2017 до 00 год. 00 хв.01.05.2017.

При цьому, відповідно до листа НАЗК за №. 53-09/23874/17 від

14.07.2017,в якому зазначено періоди неналежного функціонування реєстру, період подачі декларації ОСОБА_2 у вказаний проміжок часу не підпадає.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 1 1 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП установлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, -

тягне за собою накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 1726 КУпАП, є формальним, оскільки не передбачає настання наслідків, водночас субєкт правопорушення усвідомлює протиправність вчиненого ним діяння (дії або бездіяльності).

Виходячи із диспозиції ч. 1 ст. 1726 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є адміністративним правопорушенням, повязаним з корупцією, що вчиняється субєктом правопорушення, який усвідомив, що його бездіяльність неподанні (без поважних причин) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в строки встановлені Законом, призвела до порушення Закону (тобто є протиправною) і подальше свідоме неподання декларації може призвести до кримінальній відповідальності за статтею 366і Кримінального кодексу України, субєкт правопорушення, з метою припинення такого порушення і небажання бути притягнутим до кримінальної відповідальності, вже після пропуску строків подання декларації умисно подає декларацію і бажає так чинити, при цьому розуміє, що тим самим фактично визнає свою провину і викриває себе у вчиненні адміністративного правопорушення за несвоєчасне її подання.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення за несвоєчасне неподання декларації буде відсутня у разі обєктивної неможливості вчасного її подання, тобто поважних причин (неналежна робота Реєстру, хвороба, інша непереборна сила, що унеможливлює вчасне подання декларації), і її подальше несвоєчасне подання декларації не утворює склад адміністративного правопорушення, окрім випадків, коли субєкт правопорушення вже після усунення таких причин, свідомо бездіє тривалий час і не подає декларацію. Відповідно до пояснення ОСОБА_2 від 15.11.2017 останній свою провину з приводу несвоєчасної подачі декларації визнав повністю та зобовязався в майбутньому дотримуватись Закону.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Перевіркою встановлено, що електронний цифровий підпис ОСОБА_2 отримав у акредитованому центрі сертифікації ключів ПриватБанку лише 1 1.07.2017, тобто вже після закінчення відведеного Законом терміну (з 01.01.2017 по 01.05.2017) для подання щорічних декларацій.

Відповідно до публічно доступної інформації про оприлюднені субєктами декларування електронні декларації ОСОБА_2 подав свою декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, о 16 год. 25 хв. 11.07.2017 тобто несвоєчасно, без поважних причин.

Такий чином, ОСОБА_2, будучи обізнаним щодо вимог Закону, усвідомлюючи обов'язок подання щорічної декларації за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування подав зазначену декларацію лише о 16 год. 25 хв. 11.07.2017, тобто несвоєчасно без повалених причин.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2, будучи депутатом Кагарлицької міської ради Київської області та являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, на якого поширюється його дія та примітки до ст. 1726 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 5 Прикінцевих положень даного Закону, пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно без поважних причин 11.07.2017 подав щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 1726 КУпАП.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та повязаним із корупцією правопорушенням.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад указаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обовязкового елементу обєктивної сторони, в той час як обовязковим елементом обєктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог статті 22 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП визначає завдання, яке полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Таким чином, незалежно від виду субєкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обовязком є діяти лише в рамках закону (дозволено робити тільки те, що дозволено законом статті 6 Конституції України).

ОСОБА_2 пояснив в судовому засіданні, що вини у вчиненні правопорушення не визнає, так як не знав вимог закону про необхідність подачі щорічної декларації за 2016 рік шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством і подав декларацію у письмовому вигляді за місцем роботи в січні 2017 року. Та дізнався про нові вимоги закону в липні 2017 року від юриста Кагарлицької міської ради і відразу подав з допомогою спеціаліста в області компютерних технологій. Також протягом часу , відведеного для подання декларації у вигляді який вказано в протоколі про адміністративне правопорушення він неодноразово перебував в командировках у звязку з характером роботи, що є поважною причиною.

Прокурор вважав, що є доведеним вчинення ОСОБА_2 по ст. 172-6 ч.1 КУпАП.

Судом встановлено.

Відповідно до протоколу пленарного засідання першої сесії Кагарлицької міської ради сьомого скликання від 19.11.2015 за громадянином ОСОБА_2 визнано повноваження депутата зазначеної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону народні депутати України, депутати Верховної ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з ч. З ст. 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється вимоги та обмеження встановлені Законом - депутати місцевих рад зобовязані щороку до 1 квітня подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону за місцем роботи (служби), крім самозанятих осіб, безробітних або пенсіонерів, які подають зазначені декларації до апаратів відповідних місцевих рад або їх виконавчих комітетів.

У відповідності до абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону субєкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_4, будучи депутатом Кагарлицької міської ради Київської області, є субєктом., на якого поширюється дія Закону та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Згідно з приміткою до ст. 172-6 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, субєкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом. Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку,встановленому Законом.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення НАЗК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зі змінами, внесеними Рішенням НАЗК від 1 8.08.2016 № 1) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

2)перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

3)другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 № 1975-УШ внесено зміни до Закону, а саме: розділ XIII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 5і такого змісту:

«5і. Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Враховуючи те, що ОСОБА_2 таку декларацію подавав уперше, то він мав її подати в період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2017 до 00 год. 00 хв.01.05.2017.

Електронний цифровий підпис ОСОБА_2 отримав у акредитованому центрі сертифікації ключів ПриватБанку 11.07.2017, тобто вже після закінчення відведеного Законом терміну (з 01.01.2017 по 01.05.2017) для подання щорічних декларацій.

Відповідно до публічно доступної інформації про оприлюднені субєктами декларування електронні декларації ОСОБА_2 подав свою декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, о 16 год. 25 хв. 11.07.2017 тобто несвоєчасно.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП установлено, що несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, -

тягне за собою накладення штрафу від пятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Субєктивна сторона вказаного правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В протоколі вказано, що ОСОБА_2 був обізнаний з вимогами закону і додано доказ витяг з протоколу пленарного засідання Кагарлицької міської ради від 23.02.2017 року в якому вказано в пункті 13 про нагадування депутатам про необхідність заповнення електронних декларацій за 2016 рік, але вказаний витяг не містить переліку присутніх депутатів. Наданим списком депутатів, на вимогу суду, а також розпорядженням по місцю роботи ОСОБА_2 підтверджується, що він 23.02.2017 року не був на вказаному пленарному засіданні, а перебував у відрядженні у м. Львові. Також вказано, що ОСОБА_2 визнавав свою вину, але це не підтверджується доданими його поясненнями від 1.02.2018 року в яких він вказував причину те, що думав про необхідність подачі декларації в письмовому вигляді. Але ця обставина на час складення протоколу про адміністративне правопорушення не перевірялась , так як особа не опитувалась чи фактично подавала декларацію в письмовому вигляді та не перевірялась обставина на яку посилався фактично ОСОБА_2 на свій захист. На вимогу суду з місця роботи ОСОБА_2 довідкою повідомлено суд, що декларації ОСОБА_2 за минулі роки були відскановані та зберігались у компютері відділу кадрового забезпечення Громадської спілки « Федерація футболу України» і у березні 2018 року трапилося залиття ( аварія) у серверному приміщенні ФФУ, що призвело до частково знищення кадрової інформації, в тому числі і декларацій. Тобто з незалежних від ОСОБА_2 і суду причин неможливо перевірити істотну для справи обставину яка могла бути перевірена на час складення протоколу про адміністративне правопорушення. А тому всі сумніви , що до наявності умислу у ОСОБА_3 суд трактує на його користь про те, що він мав намір подати декларацію і про це також свідчить наявність у нього поважних причин у період подачі декларації: перебування у відрядженні з 15 по 24.02.2017 року у звязку з підготовкою та організацією змагань зимових Всеукраїнських змагань з футболу серед жіночих команд, з 9 по 15.03.2017 року у звязку з підготовкою та організацією змагань Чемпіонату України з футболу серед дівочих команд Першої ліги, з 26.03.по 31.03.2017 року у звязку з підготовкою та організацією змагань Чемпіонату України з футболу серед дівочих команд Вищої ліги, з 10.04 по 16.04.2017 року у звязку з підготовкою та організацією змагань Чемпіонату України з футболу серед дівочих команд Першої ліги, з 27 по 30 квітня 2017 року залученням до організації проведення навчально - тренувального збору дівочої збірної команди України з футболу, а також свідчать відомості в декларації про відсутність значних доходів у ОСОБА_2 з яких не вбачається мотивів умисного ухилення ОСОБА_2 від подачі декларації, а також свідчать його дії про подачу декларації через незначний проміжок часу після 1.05.2017 року.

Тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення по ст.172-6 ч.1 КУпАП і справу слід закрити на підставі ст.ст.284 ч.1 п.3, 247 п.1 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.ст.284 ч.1 п.3, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

Постановив:

Закрити справу за відсутні в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів.

Суддя: ОСОБА_5