Номер провадження: 33/785/1164/18
Номер справи місцевого суду: 523/6194/18
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря судового засідання Тьосової Я.В.; потерпілого ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року,-

встановив

Зазначеною постановою суду,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 30.04.2018 року о 03:09 годині керував автомобілем марки «KIA RIO», н.з. НОМЕР_2, біля будинку №47 по вул. Разумовського в м. Одесі з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, невнятна мова, стійкий запах алкоголю з порожнини рота); від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності 2-х свідків відмовився.

Окрім цього, тієї ж ночі о 03:12 годині, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «KIA RIO», н.з. НОМЕР_2, біля будинку №137г по вул. Балківській в м. Одесі, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Skoda», н.з. НОМЕР_3, в результаті чого сталася ДТП та вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

На зазначену постанову суду ОСОБА_3 була подала апеляційна скарга, в якій останній зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду, оскільки:

- справа була розглянута за його відсутності, про місце та час розгляду справи він належним чином повідомлений не був, що позбавило його реалізації права на захист;

- судом не було направлено йому копії винесеної постанови;

- суд залишив поза увагою той факт, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому відсутнє посилання на частину ст. 130 КУпАП, за яку його притягають до відповідальності, а також працівники поліції не вилучили у нього посвідчення водія.

Посилаючись на вищенаведені обставини, апелянт просить скасувати постанову суду та справу про адміністративне правопорушення повернути на новий розгляд до цього ж суду.

Окрім цього, в апеляційній скарзі апелянт також порушує питання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому просить поновити йому строк як пропущений з поважної причини, оскільки в судове засідання його належним чином не викликали, копію винесеної постанови не надсилали, а про існування оскаржуваної постанови він дізналася випадково з ЄДРСР лише 18.07.2018 року.

В судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату, місце та час судового розгляду не з'явився, про поважні причини неявки апеляційний суд не повідомив, а тому у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, розгляд апеляційної скарги проведений за його відсутність.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2, який висловив думку щодо розгляду клопотання на розсуд суду та заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, а апеляційну скаргу залишити без задоволення та постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, …

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП, … справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, районним судом був здійснений виклик ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 11.06.2018 року, за номером його мобільного телефону НОМЕР_1 (а.с. 15), однак останній в судове засідання не з'явився, зазначений виклик суду проігнорував, жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надавав.

Факт виклику ОСОБА_3 в судове засідання районного суду також підтвердив апеляційному суду потерпілий ОСОБА_2, який пояснив, що за наданим ним особисто помічнику судді номеру, остання зателефонувала ОСОБА_3 та викликала його у судове засідання, яке було призначено на 11.06.2018 року.

Окрім цього, про місце та час розгляду його апеляційної скарги ОСОБА_3 викликався аналогічним способом, за номером мобільного телефону НОМЕР_1, про що свідчить наявна у матеріалах справи телефонограма (а.с. 28).

В судовому засіданні апеляційного суду потерпілий ОСОБА_2 зазначив, що 30.04.2018 року близько о 06 годині ранку йому зателефонував власник автомобіля «Skoda», н.з. НОМЕР_3, Яким він особисто користувався - ОСОБА_4 та попросив спуститись до машини, оскільки працівники поліції повідомили його про те, що сталось ДТП. Підійшовшит до місця, ден він залишив автомобіль на стоянці, він побачив екіпаж поліції, співробітники якого пояснили йому, що водій ОСОБА_3 втікав від них та скоїв ДТП з автомобілем «Skoda». Особисто з водієм ОСОБА_3 він зустрівся пізніше та обмінявся телефонами, останній повідомив номер свого мобільного телефону - НОМЕР_1, який в подальшому потерпілий повідомив помічнику судді.

Таким чином, апеляційний суд не може прийняти до уваги посилання апелянта на порушення судом його права на захист у зв'язку з неповідомленням про місце та час судового засідання, оскільки такі твердження спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 не був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, не надавав пояснень, а в матеріалах справи немає даних про дату отримання копії надісланої йому постанови суду, апеляційний суд вважає за можливе прийняти до уваги доводи останнього про те, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався з ЄДРСР лише 18.07.2018 року, а скаргу подав 23.07.2018 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.

Разом з тим, твердження ОСОБА_3 про необхідність повернення справи на новий судовий розгляд, на думку апеляційного суду, є помилковими та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В обґрунтування необхідності призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_3 посилається на те, що його було позбавлено права на захист, оскільки він не викликався в судове засідання, однак зазначені твердження апелянта спростовуються викладеними вище обставинами, встановленими апеляційним судом, тому суд першої інстанції розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у відповідності до положень закону, зокрема, керуючись положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Посилання апелянта на не надіслання йому судом копії постанови спростовуються матеріалами справи, зокрема, супровідним листом Суворовського р/с м. Одеси (а.с. 19), відповідно до якого ОСОБА_3 була надіслана копія постанови Суворовського р/с м. Одеси від 11.06.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Доводи ОСОБА_3 про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на частину ст. 130 КУпАП, за яку його притягають до відповідальності є голослівними з огляду на наступне.

Так, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №084834 від 30.04.2018 року (а.с. 7), в ньому зазначено, що ОСОБА_3 вчинив порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, що спростовує твердження апелянта та свідчить про наявність в протоколі посилання на частину ст. 130 КУпАП, за яку його притягають до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги посилання ОСОБА_3 на те, що працівники поліції, всупереч вимогам ст. 265-1 КУпАП, не вилучили у нього посвідчення водія при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, однак зазначені порушення вимог процесуального закону, допущені працівниками поліції, не є підставою для визнання загалом законного протоколу про адміністративне правопорушення таким, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не може слугувати підставою для призначення нового розгляду справи в суді першої інстанції.

Окрім цього, частина 8 статті 294 КУпАП передбачає, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Таким чином, як вбачається із зазначеного вище положення закону, апеляційний суд взагалі позбавлений права направляти справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Так, в своїй апеляційній скарзі при обґрунтуванні вимоги про направлення справи на новий судовий розгляд ОСОБА_3 посилається на положення п. 2 ч. 1 ст. 293 КУпАП, який передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

Разом з тим, стаття 294 КУпАП є спеціальною у відношенні до статті 293 КУпАП, оскільки передбачає можливості прийняття рішення саме судом апеляційної інстанції як органом, уповноваженим розглядати скаргу на постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому в даному випадку підлягає застосуванню положення саме ст. 294 КУпАП.

Таким чином, враховуючи викладене у своїй сукупності, апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування законної та обґрунтованої постанови суду першої інстанції, якою на підставі досліджених районним судом доказів, вірно встановлена винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому правопорушень,

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року - задовольнити та поновити йому строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11.06.2018 року відносно ОСОБА_3, якою він притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов.