ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження №3/201/3865/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Мельниченко С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. В. Вернадського, 35Б/72, притягнутого за ч. 1 ст. 44 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 09.08.2018 року, біля 01-15 годин, гр. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко, 1, парк ім. Шевченка, добровільно надав співробітникам поліції Соборного ВП згорток з речовиною рослинного походження. Згідно експертизи № 1/8.6/3133 є канабіс, обіг якої заборонено, масою 0, 566 грам.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що перебуваючи у парку ім. Шевченка, разом з товаришами, до них приблизно о 01 годині ночі підійшли чоловіки у цивільному, представившись працівниками поліції, попросили викласти всі наявні речі для якоїсь перевірки, після того як він почав складати свої речі знову до кишень, працівники поліції вказали на згорток котрий звідкілясь зявився поруч на ступенях та попрохали його також покласти до своїй речей, начебто цей згорток належить саме йому, на що останній відмовився та не розумів що коється. Після того як він відмовився покласти згорток до своєї кишені, один із працівників поліції кудись пішов та через деякий час повернувся разом с дівчиною та хлопцем, як він далі зрозумів то начеб то свідки. Працівники поліції запропонували надати йому письмові пояснення, на що він погодився, та коли почав писати працівники поліції почали диктувати, що саме йому потрібно писати, а саме: що він начебто добровільно видав згорток та інше… на що ОСОБА_1 відмовився, тоді працівники поліції повідомили, що це його право згідно ст. 63 Конституції України, на що останній не дописавши свої пояснення саме так и зазначив, що відмовляється від пояснень. Далі працівники поліції складали якийсь протокол огляду, після чого надали дівчині та хлопцю його для підпису, що саме там зазначено ОСОБА_1 навіть не знає.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на наступне.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, рапорт працівника поліції ОСОБА_2 від 09.08.2018 року відповідно до подій викладених в протоколі про адміністративне правопорушення згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження № 0001966 відсутній. Протокол огляду складений 09.08.2018 року не підписаний криміналістом ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що ставить під сумнів взагалі їх участь при складенні даного протоколу, тобто єдиним доказом по справі є протокол про адміністративне правопорушення, інших будь-яких доказів винності ОСОБА_1 не надано, а тому у суду не має можливості встановити факт вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи складу правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП України.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСІІЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелія проти Росії» «Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСІІЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження: у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного прав о порушення.

При цьому формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення мотивів і форми вини.

Згідно вимогам ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Отже, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Суд, керуючись ст.ст.8,183-1,247 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 притягнутого за ч.1 ст. 44 КУпАП України на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП України закрити за відсутності події і складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: ОСОБА_4