Справа № 524/2737/18
Провадження 3/524/2279/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Гусач О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, працюючої: ТОВ «КАНТРЕЙД», директор, проживає АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення при перевірці ТОВ «КАНТРЕЙД», директором якого є ОСОБА_1, було встановлено порушення ведення податкового обліку в результаті чого завищено від»ємне значення об»єкту оподаткування з податку на прибуток за 9 міс. 2017 року на суму 1053858 грн., що відображено в акті перевірки №361/16-31-14-01-10/39757460 від 19.03.2018 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Її захисник - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що з висновками податкової не згодні. Рішення прийняте за результатами акта перевірки від 19.03.2018 року оскаржено в адміністративному порядку.

Вислухавши захисника, перевіривши матеріали справи приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245,251,252,280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч. 1ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Диспозиція ч. 1ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ та організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об'єктивною стороною правопорушення передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП, є, в тому числі, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку. Таке правопорушення є формою активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку.

За змістом зазначених норм, наявність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є обов'язковою умовою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Даних про об'єктивну сторону адміністративного правопорушення, протокол не містить, оскільки не визначено у чому саме полягає порушення ведення податкового обліку, а зазначені лише наслідки порушення.

До того ж, відповідно до п. 54.5. ст. 55 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 56 Податкового Кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору та при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, наявність саме такого повідомлення, в розумінні податкового законодавства України, є підставою встановлення вини. З долученої до матеріалів справи копії скарги вбачається, що рішення ДФС за прийняте за результатами акту перевірки №361/16-31-14-01-10/39757460 оскаржене виконуючому обов»язки Голови Державної фіскальної служби України, у зв'язку із чим зазначені рішення на час розгляду судом цієї справи про адміністративне правопорушення є неузгодженими.

Сама по собі інформація про встановлення в ході податкової перевірки будь-яких фактів по окремим операціям не може бути доказовою базою до визнання податкового зобов'язання узгодженим у порядку, передбаченому ст. 56 Податкового кодексу України.

Внаслідок чого, акт перевірки не є належним доказом наявності факту порушення податкового обліку.

Оскільки визначені ДФС в акті перевірки грошові зобов'язання, на даний час є неузгодженими, зазначений протокол про адміністративне правопорушення не встановлює обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП.

Крім того, з суб'єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 1ст. 163-1 КУпАПхарактеризується наявністю вини, як у формі умислу так і у формі необережності. Даних про наявність суб'єктивної сторони суду не надано. Протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали, свідчать про те, що на момент складання протоколу так і на момент розгляду справи відсутні дані, які б свідчили саме про порушення ОСОБА_1 норм чинного законодавства під час виконання своїх посадових обов'язків, та дійсно вказувало на наявність в її діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченогост. 163-1 ч. 1 КУпАП.

За змістом ст. 9 КУпАПадміністративне правопорушенняце вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Оскільки опис події вчиненого проступку, який зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає диспозиції ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, не зазначена об'єктивна та суб'єктивна сторона правопорушення, а матеріали справи не містять інших доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1, правопорушення, за яке передбачена відповідальністьст. 163-1 ч. 1 КУпАП, отже, є всі підстави вважати про відсутність складу правопорушення, що відповідно дост. 247 п. 1 КУпАП'є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно п. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутні події і склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 284,285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 діб до судової палати Апеляційного суду Полтавської області в кримінальних справах через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано. Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

СУДДЯ О.М. Гусач