АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/4781/18 Суддя 1 інстанції: Божко В.В.
Провадження: 33/790/639/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

11 липня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 31 травня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюКиївського районного суду м. Харкова від 31 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2, 07.03.2018 р. о 03-45 год. у м. Харкові по вул. Віренській біля буд. № 34, керував автомобілем «Dacia Logan» д/н НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Харкова від 31 травня 2018 року та закрити провадження у справі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що висновок місцевого суду суперечить фактичним обставинам справи. Так, 07.03.18р. ОСОБА_2 підвозив незнайомих чоловіків, які були затримані працівниками поліції, так як у них були виявлені якісь наркотичні речовини. Зважаючи на перебування в одному ТЗ, поліцейськими було зроблено припущення, що і ОСОБА_2 вживає наркотики. Заперечуючи вказані обставини, погодився на пропозицію пройти медичний огляд. Після того, як водію не вдалося здати аналіз сечі (через відсутність такого бажання та нервову обстановку), останній висловив бажання здати аналіз крові, на що чоловікові було повідомлено, що такої необхідності немає. Доставивши ОСОБА_2 до райвідділу, поліцейські під відеозапис при свідках змусили його заявити про відмову проходити освідування. Крім того, районним судом, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, не було витребувано в органах дорожньої поліції диска відеофіксатору від 07.03.18р.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. (а.с. 21). Причини неявки суду не відомі, клопотання про перенесення розгляду справи не надане.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп*яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 159887 від 07.03.18р. (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 2), рапортом інспектора роти № 2 батальйону №3 УПП у Харківській області ДПП лейтенанта поліції Зубахіна Є.В. від 07.03.18р. (а.с. 3) відеозаписом правопорушення (а.с. 6).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов»язки у правовому полі держави.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп*яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДРУ, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд критично оцінює доводи апелянта про те, що він був змушений відмовитись від проходження огляду під тиском співробітників поліції, та розцінює їх як позицію захисту та намагання особи уникнути адміністративної відповідальності, в той час як вина ОСОБА_2 встановлена на підставі сукупності доказів. Даних щодо оскарження дій працівників поліції матеріали справи не містять, не надано таких відомостей і до суду апеляційної інстанції.

Посилання апеляційної скарги на порушення вимог ст. 268 КУпАП через те, що місцевим судом не витребувано в органах дорожньої поліції диска відеофіксатору від 07.03.18р., є неспроможними та спростовуються матеріалами справи, в яких наявний відеозапис вказаного правопорушення. (а.с. 6)

Порушень норм КУпАП під час складення протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіКиївського районного суду м. Харкова від 31 травня 2018 року, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 31 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева