Справа № 296/4311/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: Покатілова О.Б.,

при секретарі: Бондарчук А.Г.,

за участю прокурора: Сероветник Т.В.

особи, яка притягається до відповідальності-Собка В.І.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, які надійшли з Житомирського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. ІНФОРМАЦІЯ_2, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водолазом 3-го класу КП «Житомирська міська комунальна служба на воді», прож. за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ід.н. НОМЕР_1,-

за порушення вимог ч.1 ст. 172-6 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 000015 від 08.05.2018 року, складеного оперуповноваженим відділу моніторингу та зонального контролю Житомирського ОСОБА_1 обвинувачується у наступному.

Обіймаючи до 26.05.2017 посаду інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Житомирі та будучи, відповідно до підпункту «З» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України, при наступних обставинах.

Так, наказом Департаменту патрульної поліції № 183 о/с від 26.05.2017 інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Житомирі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 26.05.2017.

Приписами статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, передбачено його розповсюдження на поліцейських.

Отже, ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, у тому числі за статтею 172-6 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону, передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Частиною 5 вказаної статті визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Статтею 5 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089) декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Абзацом другим пункту 2 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №19 від 06.09.2016 «Про затвердження Порядку перевірки факту подання субєктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 листопада 2016 року за № 1479/29609) визначено, що припиненням діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки субєкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Статтею 61 Закону України «Про Національну поліцію» визначені обмеження, повязані зі службою в поліції. Зокрема, на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», Законом України «Про Національну поліцію» та іншими законами України.

У відповідності до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 26.04.2018 р. подано декларацію перед звільненням.

Відповідно до наданих копій матеріалів відділом кадрового забезпечення УПП в Житомирській області ДПП, ОСОБА_1 26.05.2017 отримав трудову книжку та ознайомлений під підпис з необхідністю подання декларації перед звільненням.

Після звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 до 26.04.2018 не виконував вимоги частини 2 статті 45 Закону щодо подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

ОСОБА_1 в своєму поясненні від 25.04.2018 р. повідомив, що працівники кадрового забезпечення під час написання ним рапорту на звільнення за власним бажанням та в день отримання ним рапорту на звільнення та в день отримання ним трудової книжки попередили про необхідність подання декларації. Але у зв»язку з сімейними обставинами, зі слів ОСОБА_1, подати декларацію 26.05.2017 він не зміг.

Отже, ОСОБА_1 подав декларацію осіб, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тільки 26.04.2018 р., тобто несвоєчасно без поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що при звільненні 26.05.2017 р. декларацію не подав у зв»язку із сімейними обставинами, про необхідність подачі відповідної декларації був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, оскільки вважає, що в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 245 КпАП України суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КпАП України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 подав декларацію осіб, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тільки 26.04.2018 р., тобто несвоєчасно без поважних причин.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП є правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Суб'єктивна сторона правопорушень, пов'язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставиться до їх настання чи свідомо допускала їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Обставин, що пом»якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, в ході розгляду справи не встановлено. Враховуючи особу та характер вчиненого правопорушення, суд накладає адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 172-6 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 КпАП України, Законом України «Про запобігання корупції» суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172 6 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п»ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п»ятдесят ) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 352.40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя О. Б. Покатілов