14.08.2018
Справа № 504/205/18
Провадження № 3/494/78/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2018 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А.,

за участю секретаря судового засідання Козубенко О.О.,

прокурора Запорожець М.О.,

особи,яка обвинувачується у скоєнні адміністративного правопорушення ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березівка матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління захисту економіки в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

До Березівського районного суду Одеської області, згідно Постанови Апеляційного суду Одеської області від 28.02.2018 року, від управління захисту економіки в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про повторний автоматичний розподіл справ між суддями, після заявлених самовідводів суддями Березівського районного суду Одеської області до провадження судді Римаря І.А. надійшов вищезазначений адміністративний матеріал.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення повязане з корупцією від 17.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними оргнами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Одеської області, в порушення ч. 2 ст.52 Закону України, не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою статті 172-6 КУпАП. Так, ОСОБА_1 порушено вимоги фінансового контролю, а саме не своєчасно подано повідомлення про суттєві зміни у майновому стані від придбання рухомого майна набуття права власності на автомобіль марки «Nissan Leaf» вартістю 171 240 грн. 23.01.2017 року був укладений договір купівлі-продажу №23/01-17-1/0 між ОСОБА_1 та ТОВ «Екомобілі», ціна автомобілю -171240 грн. та проведена перереєстрація на ОСОБА_1 Таким чином ОСОБА_1. придбавши вищевказане майно, що перевищує 50 мінімальних заробітних плат встановлених на 01.01.2017 року (80000 грн.), набувши суттєвих змін в майновому стані, був зобовязаний у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції, проте агентство не повідомив своєчасно, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції».

В судовому засіданні ОСОБА_1 права, передбачені статтею 268 КУпАП - розяснені. Порушник вину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав та категорично не погодився з протоколом про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 зазначив, що прямого умислу невнесення відомостей до НАЗК не було, оскільки знаходився тривалий час на лікуванні. Також перебував у декретній відпустці та після виходу 22 серпня 2018 року подав на звільнення. Окрім цього, що у нього не було доступу до сайту НАЗК та лише 04.09.2018 року зміг внести відомості.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення передбачених частиною другою статті 172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення порушника, прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить висновку про закриття провадження по справі у відповідності до пункту першого частини першої статті 247 КУпАП , виходячи з наступного:

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол №91 від 17.01.2018 року про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-6 КУпАП .

Однак, з вказаним протоколом порушник не погодився, про що свідчить його підпис на ньому та пояснення надані у судовому засіданні, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню під час розгляду справи.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено: «Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами».

Суд вважає зазначити, що суб'єкт владних повноважень (оперуповноважений відділу управління захисту економіки) мав би, використовуючи свої повноваження, у спосіб, що передбачений чинним законодавством, з'ясувати всі обставини, що мають значення для складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності порушника.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з права людини /справа «Надточій проти України» ( заява №7460/03)/ Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оскільки справа за своєю суттю є кримінальною, то адміністративні правопорушення підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з п.а ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50р. кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

При цьому, вказані вимоги процесуального закону оперуповноваженим відділу управління захисту економіки, належним чином не дотримані, та всупереч вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.256 КУпАП, належним чином не досліджено обставини, що підлягають доказуванню у даній справі.

Статтею 8 КУпАП передбачено: «Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення… Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.»

Відповідно до частини тратьої статті 38 КУпАП передбачено: «Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення».

Разом з цим, згідно статті 7 КУпАП «ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працював в органах прокуратури з червня 2007 року по вересень 2017 року. 23 серпня 2017 року Прокуратурою Одеської області видано наказ №1622 про звільнення ОСОБА_1 з 04 вересня 2017 року у звязку з неможливістю виконувати свої обовязки за станом здоровя.

Судом також встановлено, що 23.01.2017 року ОСОБА_1 придбав автомобіль марки «Nissan Leaf» вартістю 171 240 грн., згідно договору купівлі-продажу №23/01-17-1/0 між ОСОБА_1 та ТОВ «Екомобілі». За інформацією регіонального сервісного центру в Одеській області , за ОСОБА_1 07.02.2017 року зареєстрований транспортний засіб марки «Nissan Leaf» , номер НОМЕР_1.

Як вбачається з протоколу та пояснень А. ОСОБА_1 від 15.11.2017 року, повідомив: «…перебував у відпустці для догляду за дитиною. Також в цей час, проходив лікування сечо-камяної хвороби нирок та ішемічної хвороби серця, а на теперішній час є інвалідом ІІ групи...». За вказаних обставин не вніс завчасно відомості до НАЗК.

Разом з цим, особа уповноважена на складання вказаного протоколу зазначені обставини не перевірила та не врахувала при складанні його.

Так, під час судового засідання, порушником надано документи, які підтверджують тривалу безперервну хворобу починаючи, з моменту купівлі автомобілю по день звільнення з роботи в органах прокуратури.

Згідно довідки Комінтернівської центральної лікарні від 14.06.2017 року ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 24.01.2017 року по 01.03.2017 року (також з 15.03.2017 року по 14.06.2017 року).

Окрім цього,згідно листка непрацездатності Серії АГШ №336108 від 15.03.2017 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 02.03.2017 року по 14.03.2017 року.

Згідно виписки з Одеської обласної клінічної лікарні, з медичної картки хворого №13976 вбачається, що ОСОБА_1 госпіталізований до закладу з 15.06.2017 року по 29.06.2017 року.

Відповідно до виписки із медичної картки хворого ОСОБА_1, виданої Лиманською ЦРЛ від 17.07.2017 року №349, вбачається що останній хворів з 30.06.2017 року по 17.07.2017 року.

Випискою з протоколу №1405/6 Одеської обласної клінічної лікарні від 18.07.2018 року вбачається що ОСОБА_1 перебував на лікуванні та згідно виписки з хворого знаходився на стаціонарному лікуванні з 02.08.2018 року по 14.08.2018 року.

Також судом встановлено, що згідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №800 ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІ групи та видано пенсійне посвідчення Серії ААІ №663209.

При складанні протоколу , уповноважена особа не перевірила ці обставини та не врахувала при складанні протоколу, що свідчить про невиконання вимог закону.

Судом також встановлено, що 22.08.2017 року ОСОБА_1 подав заяву про звільнення та видано наказ про його звільнення за станом здоровя 23.08.2018 року, на передодні свята Дня Незалежності. З урахуванням святкових та неробочих днів, та не можливістю подання декларації, у звязку відсутністю ключа, особа подала декларацію 04.09.2017 року.

Частиною другою ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів (раніше мінімальних заробітних плат), встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

З об'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні, на що звернено увагу в Рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

При цьому, суб'єктивна сторона правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується тим, що воно вчиняється умисно, особа, яка його вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про суттєві зміни у майновому стані.

Як зазначив, ОСОБА_1 умислу у нього не було, оскільки досить тривалий час хворів та знаходився у декретній відпустці. Після отримання загубленого ключа та доступу до сайту НАЗК одразу ж вніс відомості.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вище перелічені приписи діючого законодавства, зокрема ст.172-6 КУпАП визначають, що вказане порушення зароджується і розвивається в рамках свідомості однієї особи, яка має корисний прямий умисел на приховане задоволення свого особистого інтересу. Проте вказаного судом не встановлено.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Відповідна позиція викладена в інформаційному листі від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з поважних причин не зміг внести відомості до сайту НАЗК щодо купівлі автомобілю «Nissan Leaf» на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.2017 року, оскільки тривалий безперервний час знаходився на лікування, а саме з 24.01.2017 року по 21.08.2017 року, що стало причиною отримання ним інвалідності. Окрім цього, з пояснень особи встановлено, що він після виходу на роботу звернувся для отримання ключа для входу на сайт НАЗК, оскільки був загублений та вніс його 04.09.2018 року.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

За викладених обставин, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Отже, зважаючи на надані заперечення та пояснення порушника, суд доходить висновку про відсутність складу та події адміністративного правопорушення, передбачений ст..172-6 ч.2 КУпАП, прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 в ході судового засідання не здобуто, вини в судовому засіданні не встановлено, тому провадження по справі необхідно закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Справу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за частиною другою статті 172-6 КУпАП - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.А. Римар