ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
справа № 200/4988/18
провадження № 3/201/887/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Федоріщев С.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Павелецька, буд. 137, працює заступником начальника Державної екологічної інспекції у Дніпропетровські області,

за ч.2 ст.212-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2018 року провідним спеціалістом Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого ВР України з прав людини 05.04.2018 року складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 212-3 КУпАП у відношенні виконуючого обов»язки начальника Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 шляхом ненадання інформації.

В протоколі про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2018 року зазначено, що 11.05.2017 року (№1/ДОК-ЭКО/ГРР) за допомогою електронної пошти потерпілий ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровської обласної державної адміністрації з інформаційним запитом на наступних документів та відомостей:

- за якими критеріями проводиться набір до громадської ради при Державній екологічній інспекції в Дніпропетровській області;

- форми заявок, які повинні заповнюватись;

- перелік людей, які зараз перебувають в громадській раді при Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області;

- біографічні довідки дійсних членів Громадської ради при Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області.

16.05.2017 року (вих. 23-347/0/49-17) Дніпропетровською обласною державною адміністрацією у відповідності до вимог ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит Потерпілого було направлено до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, як належному розпоряднику запитуваної інформації.

24.05.2017 року державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області було отримано інформаційний запит Потерпілого та зареєстровано за вх.№19-III від 24.05.2017 року.

25.05.2017 року (№5,2-3559-1-3) Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області за підписом виконуючого обовязки начальника інспекції ОСОБА_1 Потерпілому було підготовлено відповідь з додатком копії Наказу про створення Громадської ради.

Однак запитувану Потерпілим інформацію та копії документів надано не було.

ОСОБА_1 зявився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що відповідь в адресу ОСОБА_2 була підготовлена та направлена 25.05.2017 року (№5,2-3559-1-3), про що свідчать відомості журналу реєстрації вхідної кореспонденції. До того ж вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущені порушення п.8-1 ч.1 ст. 255 КУпАП протокол складено неповноваженою особою; ст. 256 КУпАП порушені вимоги КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення; ст. 247, 38 КУпАП складання адміністративного протоколу поза тримісячним строком притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника та провідного спеціаліста відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого ВР України з прав людини ОСОБА_3, суд виходить з наступного.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоровя населення та інших правил, забезпечення виконання яких входять до їх службових обовязків.

Частиною 2 ст. 212-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність посадових осіб за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме:

- необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом,

- ненадання відповіді на запит на інформацію,

- ненадання інформації,

- неправомірна відмова в наданні інформації,

- несвоєчасне або неповне надання інформації,

- надання недостовірної інформації

Судом встановлено, що Протокол про адміністративне правопорушення від 05.04.2018 року було складено у відношенні виконуючого обовязки начальника Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 за ч.2 ст.212-3 КУпАП, а саме: за ненадання інформації.

Наявні у матеріалах справи письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 05.04.2018 року, копія звернення ОСОБА_2 до Регіонального представництва Уповноваженого ВРУ з прав людини у Дніпропетровській області, копія інформаційного запиту ОСОБА_2 від 11.05.2017 року №1/ДОК-ЕКО/ГРР до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, копія супровідного листа Дніпропетровської обласної державної адміністрації №23-364/0/49-17 від 16.05.2017 року, повідомлення Дніпропетровської обласної адміністрації в адресу ОСОБА_2 №23-347/0/49-17 від 16.05.2017 року, відповідь з додатком Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області №5,2-3559-1-3 від 25.05.2017 на запит ОСОБА_2, лист Регіонального представництва Уповноваженого ВРУ з прав людини у Дніпропетровській області №733 від 26.07.2017 року, відповіді Державної екологічної інспекції №4-5696-1-3 від 10.08.2018, та № 4-1455-2-3 від 23.02.2018, беззаперечно не підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП вчиненого шляхом ненадання інформації.

На аркуші справи №10 про адміністративне правопорушення міститься відповідь з додатком Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області №5,2-3559-1-3 від 25.05.2017 на запит ОСОБА_2 на інформацію від 11.05.2017 року, який підписано в.о. начальника інспекції ОСОБА_1 Також зазначена відповідь зареєстрована у Журналі реєстрації вихідної кореспонденції (загальний) справа №01-02-17.

Провідним спеціалістом відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини ОСОБА_4 не подано доказів на підтвердження факту ненадання інформації в.о. ОСОБА_1 в адресу ОСОБА_2 Так, у судовому засіданні ОСОБА_4, як на доказ провини ОСОБА_1 посилався на те, що останній допустив ненадання інформації, шляхом відсилання у своїй відповіді Дзюбі на загальнодоступні джерела, що відповідно ч.2 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» являється неправомірною відмовою в наданні інформації.

Суд критично ставиться до вказаного твердження.

Так, згідно фотографії екрану вебархіву сторінки Громадського ради при Державній екологічній інспекції у Дніпропетровській області, долученій до матеріалів провадження, запитувачу Дзюбі було надано конкретне вебпосилання на запитувану інформацію, тобто суд не може розглядати це, як відсилання до загальнодоступних джерел. Запит був надано через мережу Інтернет (електронною поштою), відповідно запитувач мав доступ до мережі Інтернет і міг відкрити конкретне посилання і ознайомитися з інформацією в необхідному обсязі.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

ОСОБА_1, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, допустив порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» шляхом ненадання інформації. Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» шляхом неправомірної відмови в наданні інформації не складався. Суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах кваліфікації правопорушення, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином висновки викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП шляхом ненадання інформації не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення від 05.04.2018 року містить відомості про потерпілого від правопорушення ОСОБА_2. Статтею 269 КУпАП передбачено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять в собі данні, які би доводили факт завдання ОСОБА_2 будь якої шкоди в розумінні ст. 269 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно п.8-1 ч.1 ст. 255 КУпАП уповноважені особи Секретаріату Уповноваженого ВР України з прав людини або представники Уповноваженого ВР України з прав людини мають право на складання протоколів про адміністративні правопорушення передбачені, крім іншого, ст. 212-3 КУпАП.

Як вбачається з матеріалу про адміністративне правопорушення протокол про адміністративне правопорушення від 05.04.2018 року було складено провідним спеціалістом відділу забезпечення діяльності регіональних представництв секретаріату Уповноваженого ВР України з прав людини.

Згідно п.7, п.7.5 Положення про регіональні представництва Уповноваженого ВР України з прав людини від 19.02.2013 р. № 14/02-13: п.7 Працівники регіонального представництва відповідно до покладених на них завдань за узгодженням своїх дій з керівництвом секретаріату мають право:

п.7.5. За дорученням Уповноваженого ВР України з прав людини відповідно до норм адміністративного законодавства складати протоколи про адміністративні правопорушення.

На аркуші справи№24 матеріалу про адміністративне правопорушення міститься посадова інструкція провідного спеціаліста Відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Уповноваженого Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. В пунктах 3.1, 3.6 якої зазначено що складання протоколів про адміністративні правопорушення здійснюється за дорученням Уповноваженого.

Крім того, в судове засідання надано наказ №4/02-18 від 14.02.2018, відповідно до якого повноваження провідного спеціаліста відредаговано.

Водночас, статтею 256 КУпАП передбачено певний перелік вимог до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема у протоколі повинні бути зазначені відомості про особу правопорушника, до яких відносяться дата, місяць, рік народження, місце проживання, місце роботи.

Однак, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05.04.2018 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 212-3 КУпАП, дата, місяць, рік народження та місце проживання останнього у протоколі не зазначені.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, необхідно зазначити, що факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 за ч.2 ст.212-3 КУпАП шляхом ненадання інформації не підтверджується належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, крім інших випадків, за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 212-3 КУпАП 05.04.2018 року, зазначається про дату нібито вчинення правопорушення шляхом ненадання запитуваної інформації 25.05.2017 року.

Враховуючи, що з моменту нібито вчинення правопорушення (25.05.2017 року) до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення (05.04.2018 року) минуло більше трьох місяців, то на момент його складання в силу ст. 247 КУпАП були відсутні підстави розпочинати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Не можна погодитися з зазначенням у протоколі про адміністративне правопорушення щодо триваючого характеру правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1, оскільки термін надання розпорядником відповіді на запит регламентується певним проміжком часу, тобто вчиненням одноразової дії у певний час, а саме - датою. До того ж відповідь розпорядника на запит була надана, що підтверджується витягом з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції (загальний) справа №01-02-17.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, вважаю, що в діях виконуючого обовязки начальника Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 КУпАП, а тому, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі підлягає обов'язковому закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5, притягнутого за ч.2 ст. 212-3 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У відповідність до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя