Справа № 755/8226/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Бірса О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) 10 квітня 2018 року о 09 годині 36 хвилин, на перехресті вул. Шептицького та вул. Микільсько-Слобідської, в м. Києві, керуючи ТЗ «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1, перед початком та зміною напрямку руху не переконався що це буде безпечним при повороті ліворуч не вибрав безпечну траєкторію руху, що в подальшому призвело до зіткнення з ТЗ «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження цих транспортних засобів, завдання матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 10.5 ПДР.

У судовому засіданні особа, що притягається до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, у зв'язку з відсутністю з його боку порушень ПДР України. Та пояснив, що 10 квітня 2018 року о 09 годині 36 хвилин, на перехресті вул. Шептицького та вул. Микільсько-Слобідської, в м. Києві, керуючи ТЗ «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1, перед початком повороту ліворуч, переконавшись що це буде безпечним, рухався в своїй смузі, де знаком дозволено рух ліворуч. Попереду нього рухався білий автомобіль, який на зелений сигнал світлофору почав рух, теж повертаючи ліворуч. На виконання вимог ПДР, білий автомобіль зупинився для того, щоб пропустити транспортні засоби, що рухалися по зустрічній смузі. За ним зупинився і ОСОБА_1, після чого, через декілька секунд в його ТЗ в'їхав ТЗ «МАЗ», д.н.з. НОМЕР_2, що рухався прямо, в тій смузі, де дозволено здійснювати лише розворот.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Відповідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно із п. 10.5 ПДР України, Поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини. Виїзд з перехрестя, де організовано круговий рух, може здійснюватися з будь-якої смуги, якщо напрямок руху не визначено дорожніми знаками чи розміткою і це не створить перешкод транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку праворуч.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, а саме зі пояснень ОСОБА_1, висновку експертизи № 114-06/18, невідповідностей відповідно до п. 10.1 та п. 10.5 ПДР України, в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності немає.

Таким чином, у судовому засіданні, - особою, що притягається до адміністративної відповідальності було надано послідовні та логічні покази з приводу обставин події, що сталися під час руху, які не викликають сумніву у суду, щодо їх достовірності. Зазначений доказ суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належним та допустимим.

Крім того, згідно вимог ст. 251 КУпАП, суд визнає належним та допустимим доказом відомості, що містяться висновку експертизи № 114-06/18 від 11 червня 2018 року.

Усі інші докази, зокрема пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_2, схемі місця ДТП, висновку поліції від 10.05.2018, на переконання суду у своїй сукупності не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, які б дали змогу прийти до висновку про наявність складу адміністративного правопорушення у діях тієї чи іншої особи, апріорі, наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Таким чином, суд надаючи оцінку відомостям, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення щодо дій водія ТЗ «Mazda 6» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, вважає викладені у ньому дані такими, що ґрунтуються на припущеннях, а тому даний доказ визнає не належним.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» про порушення особою, що притягається до адміністративної відповідальності ПДР здобуто не було та суду не надано.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, так як його вину УПП не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам законодавства.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, адміністративне провадження відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв'язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 даного Кодексу.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Бірса