ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" грудня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., за участю представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, мешкає за адресою: м. Харків, пров. Цигаревський, буд. 34,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, -
встановив:
ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.
В судовому засіданні представник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 просив розглядати справу за відсутності ОСОБА_1, вказуючи, що останній вину визнає в повному обсязі, просив направити матеріали щодо ОСОБА_1 до Громадської організації «Дорожньо-Автомобільний Правовий Захист» для застосування заходів громадського впливу та передати його на поруки вказаній громадській організації.
Суд, вислухавши позицію захисника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.
ОСОБА_3 положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 182359 від 28.10.2018 (а.с. 1), висновком Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний наркологічний диспансер" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2208 від 28.10.2018 (а.с. 2), поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с. 3), поясненнями свідка ОСОБА_5 (а.с. 4), даними, що містяться на диску з відеозаписом, щодо фіксації вказаних у протоколі обставин (а.с. 8).
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.
Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1, відповідно до якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 (далі -Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного спяніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоровя проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає, зокрема, в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.
ОСОБА_3 ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.
ОСОБА_3 ч. 4 ст. 266 КпАП України, огляд осіб на стан алкогольного спяніння здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
В матеріалах справи міститься висновок Комунального закладу охорони здоров'я "Обласний наркологічний диспансер" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 2208 від 28.10.2018, складеного о 03.15 годині лікарем ОСОБА_6, який проводив огляд у присутності поліцейського ОСОБА_7, згідно якого, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 2).
Таким чином, вказаний висновок щодо результатів медичного огляду проведено відповідною установою не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення та у присутності поліцейського.
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надано.
Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №182359 від 28.10.2018 відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Більш того, згідно вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного спяніння.
У відповідності до вимог ч. 7 ст. 266 КУпАП, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.
Наданий до суду матеріал містить дані щодо відсторонення ОСОБА_1К від керування транспортним засобом, та передачу управління ним іншій особі ОСОБА_8В (а.с. 6). При цьому, даних щодо незгоди ОСОБА_1К з таким тимчасовим відстороненням його від керування транспортним засобом 28.10.2018 матеріали справи не містять та до суду не надано.
Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.
Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п. 86 рішення ЄС від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).
Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозвязку, суддя прийшов до висновку про те, що вони дають можливості дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо керування транспортним засобом ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, тобто керування транспортними засобами особам, які перебувають в стані алкогольного сп'яніння.
Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Однак, згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.
Захисником було надано клопотання Громадської організації «Дорожньо-Автомобільний Правовий Захист» про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації яке датоване 30.12.2018 (а.с. 20-23), тобто датою, яка ще не настала.
Також згідно довідки від 29.12.2018, тобто виданої датою, яка ще не настала, ОСОБА_1 є з 13.11.2017 по сьогоднішній день членом громадської організації «Дорожньо-Автомобільний Правовий Захист» (а.с. 27), та характеристика, датована також датою, яка ще не настала 28.12.2018, згідно якої ОСОБА_1 характеризується виключно з позитивної сторони, в якій також зазначено про те, що він користується авторитетом серед інших учасників Громадської організації (а.с. 28).
ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17.12.2018, засновниками є дві особи, державна реєстрація проведена 13.10.2017 (а.с. 34-38). Також надано Статут громадської організації «Дорожньо-Автомобільний Правовий Захист» (а.с. 42-57).
Крім того, надано Протокол № 1 позачергових загальних зборів громадської організації «Дорожньо-Автомобільний Правовий Захист» від 23.12.2018, згідно якого, на зборах були присутніми всього 4 особи, з них: 2 особи, які є, згідно вказаного вище ОСОБА_3 засновниками організації, та 2 особи запрошені, в тому числі один з них - ОСОБА_1 (а.с. 24-26).
При цьому, згідно п. 6.3.1. Статуту громадської організації «Дорожньо-Автомобільний Правовий Захист», у загальних зборах беруть участь її члени особисто чи через уповноваженого представника за довіреністю. Кожний член організації має один голос. Збори вважаються повноваженими, якщо на них присутня більшість членів організації (а.с. 42-57).
В п.6.3.3. Статуту громадської організації «Дорожньо-Автомобільний Правовий Захист» визначено порядок та підстави скликання позачергових загальних зборів.
ОСОБА_3 п. 6.3.6. Статуту громадської організації «Дорожньо-Автомобільний Правовий Захист», рішення загальних зборів вважаються прийнятими, якщо за них проголосувала більшість від числа присутніх учасників загальних зборів.
Однак, у вказаному протоколі позачергових загальних зборів громадської організації «Дорожньо-Автомобільний Правовий Захист» відсутні дані про загальну кількість членів організації із набуттям статуту повноправного члена , асоційованих членів організації, тощо, та про кількість присутніх членів організації на вказаних позачергових зборах 23.12.2018.
Зміст вказаного протоколу сам по собі не вказує на доцільність передачі ОСОБА_1 на поруки зазначеної громадської організації за вказаних обставин.
Обставиною, що помякшує відповідальність за адміністративне правопорушення ОСОБА_1, суд вважає його щире каяття.
Обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.
З урахуванням положень ст.33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, вважаю застосування до ОСОБА_1 заходу громадського впливу за встановлених обставин недоцільним.
Даних, що у ОСОБА_1 є виключні сімейні обставини, які б вказували на необхідність користування автомобілем ним чи членами його сімї, суду не надано. Також відсутні дані, що ОСОБА_1 працює та використовує автомобіль в робочих потребах.
При накладенні стягнення, враховуючи обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу на користь держави та позбавлення права керування транспортними засобами.
Крім того, в порядку ст. 40? КУпАП з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 352,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 21, 23, 33, 40?, 130, 245, 252, 280, 283, 284 КпАП України, суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні поданого захисником ОСОБА_2 клопотання Громадської організації «Дорожньо-Автомобільний Правовий Захист» про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та передачу його на поруки з передачею матеріалів на розгляд громадської організації відмовити.
Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.О. Муратова