33/775/88/2018(м)
264/6653/17

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі ОСОБА_1,

при секретарі- Меркуловій Я.О.,

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5А.О., на постанову Іллічівського районного суду м. МаріуполяДонецької області від 12 лютого 2018 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_5 Аббас-Огли,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,громадянина України, не працюючого,проживаючого за адресою: б-р. 50 років Жовтня, 4-16, м. Маріуполь, Донецька область,

за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП на підставі п.7 ст.247 КУпАП закрито, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

в с т а н о в и л а:

згідно постанови суду ОСОБА_5А.О. 05 листопада 2017 року о 17:50 годині, керуючи транспортним засобом - «ВАЗ 212140», державний номер НОМЕР_1, рухаючись в районі перехрестя вулиці Левченка та проспекту Нікольського у Кальміуському районі м.Маріуполя, в стані алкогольного спяніння, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого, скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, чим порушив п.п.2.9а, 13.1 ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 лютого 2018 року провадження у справі відносно ОСОБА_5А.О. за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП закрито, у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На зазначену постанову потерпілий ОСОБА_2 та правопорушник ОСОБА_5А.О. подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 просить останню скасувати, постановити нову, якою ОСОБА_5А.О. визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП,провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5А.О. закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме зазакінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Посилається на те, що в суді першої інстанції при розгляді зазначеної справи жодний доказ не був досліджений та оцінений.

Також, зауважував, що закриваючи провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд першої інстанції повинен був прийняти рішення відносно винності або невинності особи, і тільки після цього приймати відповідне рішення про відмову в накладенні на винного адміністративного стягнення у звязку із закінченням строків.

Зі змісту апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_5А.О. вбачається, що він не згоден з постановою суду, оскільки судом закрито провадження у справілише у звязку зі спливом строків на апеляційне оскарження. При цьому, суд не зясував у нього, чи визнає він провину у скоєнні адміністративних правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

Зазначає, що судом не взято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складений з порушенням норм діючого законодавства, оскільки дата його складання 26.12.2017 року, а дата вчинення правопорушення 05 листопада 2017 року.

Крім того, вказує на те, що при складанні протоколу йому не були надані послуги адвоката та перекладача, хоча він просив про це, оскільки є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 і не розуміє українську мову. А з адвокатом ОСОБА_6 в нього було раніше укладено договір про надання юридичних послуг.

Також, апелянт вважає, щопостановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.02.2018 року, в порушення вимог чинного КУпАП, провадження за адміністративними правопорушеннями, передбаченими ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП обєднані в єдине провадження з присвоєнням їм єдиного номеру.

Зауважує, що справа розглянута у його відсутність, хоча від його захисника адвоката ОСОБА_6 направлялось клопотання про відкладення розгляду справи, чим порушено його право на захист.

Відповідно до вимог ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

ОСОБА_2 наполягав на тому, що йому була спричинена моральна шкода, у звязку із ДТП, яка відбулася 05.11.2017 року, оскільки ОСОБА_5А.О., керуючи транспортним засобом - «ВАЗ 212140», державний номер НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобільним засобом «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 під його керуванням, в результаті чого він відчув емоційне потрясіння.

ОСОБА_3 також заявив, що він є потерпілою особою за даним адміністративним провадженням, оскільки є володільцем транспортного засобу «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 та йому спричинена майнова шкода.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до вимог ч.1 ст.269 КУпАП є потерпілими, оскільки адміністративним правопорушенням останнім заподіяна моральна та майнова шкода.

Заслухавши потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати, винести нове рішення, яким ОСОБА_5А.О. визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП,провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме за закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП; перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_2 підлягає задоволенню, апеляційна скарга правопорушника ОСОБА_5А.О. частковому задоволенню, а провадження закриттю за таких обставин.

Як зазначено в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,зі змінами, внесеними постановою ПВСУ № 18 від 19.12.2008 року, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа, розглянута у відсутність ОСОБА_5А.О. та його захисника адвоката ОСОБА_6, хоча в матеріалах справи міститься ксерокопія клопотання про відкладення розгляду справи (а.п.61), у звязку з не ознайомленням з матеріалами відеозаписів на підтвердження вини правопорушника ОСОБА_5А.О.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_5А.О. був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом (ст.268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності й, зокрема, права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, що є безумовною підставою для скасування постанови суду

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі дотримано не було.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З наведеного убачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому.

Тому встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи убачається, що суд приймаючи рішення про необхідність закриття провадження щодо ОСОБА_5А.О. всупереч зазначеним вимогам не з'ясував наявності або відсутності його вини у вчиненому правопорушенні.

За таких обставин, постанову суду не можна визнати законною і обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Судом апеляційної інстанції встановлено:

05 листопада 2017 року ОСОБА_5А.О., о 17:50 годині, керуючи транспортним засобом - «ВАЗ 212140», державний номер НОМЕР_1, належним Державній агенції рибного господарства України, рухаючись в районі перехрестя вулиці Левченка та проспекту Нікольського у Кальміуському районі м. Маріуполя, в стані алкогольного спяніння, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого, скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, чим порушив п.п.2.9а, 13.1 ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до п.13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Правопорушником ОСОБА_5А.О. зазначених правил дотримано не було, що призвело до зіткнення транспортних засобів та отримання ними механічних пошкоджень.

Згідно письмових пояснень, які наявні в матеріалах справи, правопорушник ОСОБА_5А.О. визнав, що він 05 листопада 2017 року близько 17:50 год. керував технічно справним транспортним засобом «ВАЗ 2121», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по пр. Нікольському, зі сторони вул. Доменної в сторону вул. Левченка в Кальміуському районі м. Маріуполя. Був темний час доби, без опадів, проїжджа частина висвітлювалася електроосвітленням, в нього було ввімкнене ближнє світло фар. Рухався по лівому ряду. Наближаючись до перехрестя пр. Нікольського вул. Левченка йому необхідно було здійснити маневр лівого повороту. Перед перехрестям він несподівано виявив, що попереду на його смузі стоїть автомобіль. Він застосував заходи екстреного гальмування, однак запобігти зіткненню не зміг.

Також, відповідно до висновку №553 від 05.11.2017 року щодо результатів медичного огляду у ОСОБА_7Е.О. виявлений стан алкогольного спяніння.

Відносно апеляційних вимог правопорушника ОСОБА_5А.О. відносно того, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП є неспроможними та спростовуються наступними доказами:

так, потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 05 листопада 2017 року він керував технічно справним транспортним засобом «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2, рухався по пр. Нікольському, зі сторони вул. Доменної в сторону вул. Левченка в Кальміуському районі м. Маріуполя. Був темний час доби, без опадів, проїжджа частина висвітлювалася електроосвітленням, в нього було ввімкнене ближнє світло фар. Рухався по лівому ряду. В салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходилася його мати ОСОБА_8. Наближаючись до перехрестя пр. Нікольського вул. Левченка йому необхідно було звернути наліво і він зупинився перед лінією стоп та чекав, поки загориться «стрілка» на світлофорі. Стоячи на протязі 20 секунд, відчув удар в задню частину свого автомобілю, від чого автомобіль змістився вперед і вправо на середню смугу. Пізніше він побачив, що з його автомобілем зіткнувся автомобіль «Нива», який рухався позаду. До моменту зіткнення він його не бачив. В зазначеному транспортному засобі знаходилися троє чоловіків з ознаками алкогольного спяніння. На місце ДТП було викликано швидку допомогу та поліцію. Швидка забрала одного з пасажирів в медзаклад.

Наполягав на тому, що на місці зіткнення правопорушник ОСОБА_5А.О. не заперечував факт знаходження в стані алкогольного спяніння і, що саме він порушив ПДР.

Свідок ОСОБА_8 надала аналогічні пояснення та також наполягала на тому, що ОСОБА_5А.О. знаходився в стані алкогольного спяніння.

Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що йому на праві власності належить автомобіль «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2. 05.11.2017 року йому зателефонувала дружина ОСОБА_8, яка повідомила про ДТП. Приїхавши на місце події, йому стало відомо, що автомобіль «ВАЗ 212140», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_9А.О., рухаючись по пр. Нікольському, зі сторони вул. Доменної в сторону вул. Левченка в Кальміуському районі м. Маріуполя, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, не дотримуючись безпечної дистанції, допустив зіткнення з нерухомим автомобілем «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Стан алкогольного спяніння у ОСОБА_5А.О виявив за наступними ознаками: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, неадекватна поведінка.

Не прийняти до уваги пояснення зазначених осіб у суду не має підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та іншими доказами по справі.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_7Е.О. у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 05.11.2017 року, схеми наслідків ДТП, фототаблиці до неї, а також пояснень правопорушника та потерпілих.

На переконання суду апеляційної інстанції, зазначені докази є належними та допустимими, а у своїй сукупності й достатніми для доведення вини ОСОБА_7Е.О. вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

У зв'язку з вищевикладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_2 та вважає, що вина ОСОБА_7Е.О. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є доведеною, а тому останнього слід визнати винним у його вчиненні.

Відносно вини ОСОБА_7Е.О. за ч.1 ст.130 КУпАП, то вона повністю підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії БР№016355, висновком №553 від 05 листопада 2017 року, згідно з яким у правопорушника ОСОБА_7Е.О. виявлено стан алкогольного спяніння.

У відповідності з вимогами ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що правопорушник ОСОБА_5А.О. та його захисник ОСОБА_6 були повідомлені про час та дату розгляду справи, призначеної на 06 червня 2018 року на 16:00 годину, про що свідчить відповідна розписка, наявна в матеріалах справи, але не зявились за невідомих суду причин. Клопотань про відкладення розгляду не надали, тому це не перешкоджає розгляду справу у відсутності зазначених осіб.

За обставин, які вказані вище, постанова міського суду підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову ізакриває справу.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що подія адміністративного правопорушення мала місце 05 листопада 2017 року, тому скасовуючи постанову суду першої інстанції та приймаючи нову, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Посилання правопорушника ОСОБА_5А.О. в апеляційній скарзі на те, що він не розумів українську мову суд апеляційної інстанції розцінює, як спробу уникнути покарання, оскільки матеріалами справи доведено, що ОСОБА_5А.О., хоча і уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, але є громадянином України, мешкає на Україні тривалий час, тому зобовязаний розуміти мову держави, громадянином якої він є.

Апеляційний суд також вважає неспроможними апеляційні вимоги правопорушника ОСОБА_5А.О. про обєднання адміністративних проваджень за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП в одне провадження, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.293,294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5А.О. задовольнити частково.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 лютого 2018 року, відносно ОСОБА_5А.О. скасувати.

ОСОБА_5 Аббас-Огли визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, щодо ОСОБА_5 Аббас-Огли закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_1