Справа № 344/2998/18
Провадження № 33/779/215/2018
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що, як зазначено у постанові, становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 046686 від 12 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 12 лютого 2018 року о 15-45 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Пасічна, був зупинений згідно орієнтування, оскільки виникла підозра, що водій у стані алкогольного сп'яніння, а саме: запах із порожнини рота, поведінка, що не відповідає ситуації. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Млинарська, 21, де ОСОБА_2 відмовився від огляду на стан сп'яніння. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати.

Мотивує такі вимоги тим, що в судовому засіданні суду першої інстанції він не був, оскільки повісток про виклик до суду не отримував. Вважає, що постанова не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону, прийнята без належної оцінки доказів. Вказує, що обставини, викладені у протоколі, не відповідають дійсності, носять характер дезінформації, адже його не зупиняли працівники поліції, а підійшли до автомобіля, коли той стояв. Щодо відмови від огляду на стан сп'яніння, зазначає, що тільки як його відпустили після затримання на вул. Бельведерська, він відразу пішов до наркологічного диспансеру, де провели його медичний огляд на стан сп'яніння, що підтверджено довідкою № 14 від 12 лютого 2018 року, де вказано, що сп'яніння немає. На його думку, при прийнятті рішення суддя порушив принцип змагальності сторін, оскільки він не мав можливості довести свою невинуватість у судовому засіданні, та принцип повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

В судове засідання апеляційного суду з'явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисник ОСОБА_3, якому роз'яснені права, передбачені ст. 271 КК України.

Захисник ОСОБА_3 заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, яке задоволено.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 повідомили, що жодних заяв та клопотань поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, на адресу електронної пошти суду не надсилали.

ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просили постанову судді скасувати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, доводи захисника ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Під час розгляду апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження доводи ОСОБА_2 про те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи 18 квітня 2018 року, у зв'язку з чим був відсутній у судовому засіданні та порушено його права.

Так, за приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Зі змісту розписки, що є в матеріалах справи (а.с. 15) встановлено, що ОСОБА_2 особисто засвідчив своїм підписом те, що він повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення 18 квітня 2018 року, що дає підстави для висновку про те, що він був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

При цьому, заяв про відкладення розгляду справи у зв'язку з поважними причинами з матеріалів справи не вбачається.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Таким чином, вважаю, що суддя суду першої інстанції мав всі підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_2 і ним забезпечено дотримання його права, передбаченого ст. 268 КпАП України, а саме на розгляд справи у його присутності.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 283 КУпАП закріплено, що постанова судді у даному випадку повинна містити, крім іншого, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Як вбачається із матеріалів справи, ці вимоги закону судом у повній мірі дотримано не було.

Із змісту постанови судді, винесеної за результатами розгляду справи, слідує, що суддею суду першої інстанції в порушення вказаних вище вимог закону не з'ясовано обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, зокрема, щодо події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та, відповідно, не відображено їх у постанові.

Постанова судді не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи, встановлено, що конкретно вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суддя не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті порушення Правил дорожнього руху, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апелянту ставилось у вину порушення ним п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, що забороняє керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, суддя суду першої інстанції дійшов висновку вчинення апелянтом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, визначаючи дії ОСОБА_2 такими, що вказують на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто на відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Незважаючи на наявність рапорту працівника поліції, де останній зазначає, про те, що помилково вказав у протоколі п. 2.9 а) замість п. 2.5 Правил дорожнього руху, посилання судді на інші обставини та порушення Правил дорожнього руху, за межами обвинувачення, викладеного у протоколі, порушує право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на захист від конкретного адміністративного обвинувачення.

Крім того, суддею суду першої інстанції не дано належної оцінки доказам, що є в матеріалах справи.

Також, всупереч ст. 33 КУпАП визначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян поза межами, які встановлені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння, так керування транспортним засобом у стані сп'яніння, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п. 2.9 а) - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 046686 від 12 лютого 2018 року (а.с. 1) вбачається, що ОСОБА_2 12 лютого 2018 року о 15-45 год. в м. Івано-Франківську, по вул. Пасічна, був зупинений згідно орієнтування, та виникла підозра, що водій у стані алкогольного сп'яніння (запах із порожнини рота, поведінка, що не відповідає ситуації), і було доставлено згідно з законом до ОНД по вул. Млинарська, 21. Порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 власноруч зазначив: «Затримали незаконно, грубо оділи кайданки, з адміністративним правопорушення не згідний, за кермом не був».

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти № 4 батальйону УПП Івано-Франківської області лейтенантом поліції Кузьменком Б.Р.

При складенні протоколу ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить власноручний підпис у протоколі.

До проколу долучено висновок Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру від 12 лютого 2018 року № 152 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2), згідно з яким ОСОБА_2 відмовився від медичного огляду.

Матеріали справи містять рапорти інспектора роти № 4 батальйону УПП Івано-Франківської області лейтенанта поліції Кузьменка Б.Р. (а.с. 4, 11).

В рапорті від 12 лютого 2018 року (а.с. 4), останній доповідає про те, що патрулюючи в екіпажі № 105 спільно іншими працівниками поліції близько 15 год. 40 хв. було виявлено по вул. Пасічна авто Volkswagen Golf чорного кольору номерний знак OST53SG, яке проходило по орієнтуванню. Зупинивши дане авто та поспілкувавшись з водієм у них виникла підозра, що водій знаходиться в стані сп'яніння. До водія згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» було застосовано спец-засіб «Кайданки» та доставлено для проведення огляду у медичний заклад ОНД по вул. Млинарська.

В рапорті від 05 березня 2018 року (а.с. 11), останній доповідає про те, що 12 лютого 2018 року близько 16 години під час патрулювання відпрацьовували квадрат на виявлення транспортного засобу Volkswagen Golf номерний знак OST53SG по орієнтуванні про зґвалтування. Проїжджаючи по вул. Пасічна із дворів на них виїхав даний автомобіль. За допомогою службового автомобіля даний транспортний засіб було заблоковано, водія та пасажирів попросили вийти з авто. Під час спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з цим інший екіпаж повіз водія на освідчення в ОНД по вул. Млинарська, так як вони доставляли пасажира на Бельведерську, 32, у МВП. Прибувши у МВП він розпочав писати протокол, так як йому передали акт огляду з ОНД. По власній неуважності він не переконався, що водій, як виявилося в подальшому, в останній момент відмовився від проходження огляду, і оформив протокол по огляду лікаря (п. 2.9 а) замість протоколу по відмові від проходження (п. 2.5) у присутності двох свідків. Через це у протоколі немає вписаних свідків і не коректний пункт ПДР.

Також, в матеріалах справи є ксерокопія рапорту (а.с. 3), однак у зв'язку з низькою якістю копії, встановити точний його зміст не є можливим.

До матеріалів справи долучений Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області компакт-диск «DVD-R» з відеозаписами, на яких відображено безсторонньо зафіксовані нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) працівників поліції деякі обставини події.

З переглянутих під час апеляційного розгляду з відеофайлів та вбачаються дії та поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівників поліції та працівників медичного закладу під час перебування в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері щодо проведення медичного огляду на стан сп'яніння.

Апелянт стверджує, що він не керував транспортним засобом та його не зупиняли працівники поліції, а підійшли до автомобіля, коли той стояв, однак такі доводи спростовуються наведеними доказами, що є в матеріалах справи.

Відомості, які вбачаються з рапортів працівника поліції, вказують на те, що він виконував функції водія під час руху транспортного засобу, тобто керував транспортним засобом, а тому може бути суб'єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом.

Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, про що зазначено у протоколі та рапортах, поліцейські мали право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 було доставлено для проведення огляду в заклад охорони здоров'я, а саме Івано-Франківський обласний наркологічний диспансер.

В той час, з наведеного в ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку випливає, що для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Відомості, що вбачаються з наявних в матеріалах справи доказів, які узгоджуються між собою, вказують на те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно, такий огляд він не проходив та не висловлював свою незгоду з його результатами.

За приписами п. 8 розділу 1 Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп'яніння учасників цієї пригоди є обов'язковим у закладі охорони здоров'я.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять таких даних, які б свідчили про обов'язкове проведення огляду на стан сп'яніння виключно у закладі охорони здоров'я.

Таким чином, аналіз змісту обставин, викладених у протоколі, та аналіз інших доказів, що є в матеріалах справи, не діє підстав для висновку про те, що поліцейські вимагали пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, що є порушенням процедури огляду на стан сп'яніння та приписів п. п. 6, 7 розділу 1 Інструкції, п. п. 3, 6 Порядку і ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, ОСОБА_2 подано довідку № 14, видану лікарем Івано-Франківського обласного наркологічного диспансеру, з якої вбачається, що він 12 лютого 2018 року о 22 год. 30 хв. проходив медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння та його немає.

Дослідивши докази та встановивши обставини справи позбавлений можливості їх співставити зі змістом обставин, що ставляться у вину згідно з протоколом про адміністративне справопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП і прийти до висновку чи містять дії особи ознаки саме такого правопорушення, оскільки в протоколі відсутнє конкретне обвинувачення, що, крім іншого, порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Виходячи з протоколу, суть вчиненого ОСОБА_2 правопорушення полягала в тому, що він був зупинений згідно з орієнтуванням, у зв'язку з підозрою про його перебування у стані алкогольного сп'яніння він був доставлений закладу охорони здоров'я.

В той час, в протоколі не відображено, яке саме протиправне діяння, що містить в собі ознаки адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчинив ОСОБА_2 Зміст обставин, що ставляться останньому у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення не мітить ні посилання на керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, ні на відмову пройти на вимогу працівника міліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Оскільки суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного протоколі, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України, відсутня можливість дійти висновку про порушення відповідного пункту Правил дорожнього руху та про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доходжу висновку, про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло