АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3706/18Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/789/209/18 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Сарновський В.Я. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, та його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1, 26.05.1989р.н., визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28.02.2018р. серії БД №066602 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 28 лютого 2018 року о 00 год. 35 хв. в м.Тернополі по вул.Гайова-Протасевича передав керування транспортним засобом марки «Форд Мондео» номерний знак НОМЕР_1 водію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (ґ) ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження через поважність причин його пропуску та скасувати оскаржувану постанову і закрити провадження у справі. Додатково просить викликати в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Свої вимоги мотивує тим, що суд його не повідомив належним чином про час та місце розгляду справи, в зв'язку з чим має місце порушення його права на захист. Вважає, що визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, грубо порушив норми процесуального права, має місце неповнота судового розгляду. Стверджує, що висновок суду, про передання ним свого автомобіля ОСОБА_3, який перебував в стані алкогольного сп'яніння не відповідає дійсним обставинам справи, адже в даному випадку він навпаки забирав свій автомобіль у ОСОБА_3, а передав його ОСОБА_4, який і передав його ОСОБА_3

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та його захисника які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та закрити провадження, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи і частково обставини справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а саме, що він пропущений з поважних причин, є обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не брав участі в судовому розгляді, не був присутній при оголошенні постанови і її копія не була йому вручена у встановлений ч.1 ст.285 КУпАП триденний строк, а тому він не мав можливості у встановлений законом строк подати апеляційну скаргу.

За наведених обставин строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті справи, апеляційний суд приходить до переконання, що в даному випадку суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.245,280 КУпАП та не з'ясував усіх обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9 (ґ) Правил дорожнього руху водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які, зокрема, перебувають в стані алкогольного сп'яніння. Адміністративна відповідальність, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Також, як роз'яснено в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч.1 ст.130 КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, обґрунтований даними протоколу про адміністративне правопорушення від 28.02.2018р. серії БД №066602 відносно ОСОБА_1; протоколом про адміністративне правопорушення від 28.02.2018р. серії БД №418203 відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого встановлено керування даним водієм транспортним засобом марки «Форд Мондео» в стані алкогольного сп'яніння; результатом алкотесту «Драгер» від 28.02.2018р. водія ОСОБА_5 із показником алкоголю 1,22%о проміле; Актом огляду на стан алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_5, із результатом якого останній був згідний; поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, від 28.02.2018р. щодо проходження водієм ОСОБА_5 огляду на стан алкогольного сп'яніння та його результат; рапортами інспекторів від 28.02.2018р.; оглянутим в судовому засіданні відеозаписом із камер реєстраторів.

Однак, перевіркою матеріалів справи встановлено, що наведені у постанові докази не містять даних про те, що саме ОСОБА_1 передав керування ОСОБА_3, який на час такої передачі знаходився у стані алкогольного сп'яніння, і ОСОБА_1 про такий стан було відомо.

Зі змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 слідує, що він зранку 27 лютого 2018 року передав свій автомобіль ОСОБА_4, який ввечері того дня перебував за межами м.Тернопіль і доручив ОСОБА_5 керування автомобілем з метою повернути його власнику. Вони зустрілись коли він повертався з роботи додому і під'їхали працівники поліції та провели огляд ОСОБА_5 на стан сп'яніння.

Допитаний в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 вказав, що саме він попросив ОСОБА_5 поїхати із села Багатьківці Теребовлянського району в м.Тернопіль, щоб повернути ОСОБА_1 його автомобіль. При цьому, ОСОБА_5 був тверезий.

Допитаний в ході апеляційного розгляду свідок ОСОБА_5 підтвердив ці обставини, а також пояснив, що після того як він зустрівся з ОСОБА_1 під'їхали працівники поліції, які склали відносно них протоколи про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи відсутні відомості, які би спростовували наведені пояснення ОСОБА_1 та показання свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в даному випадку є законні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної постанови у зв'язку з недоведеністю складу адміністративного правопорушення та закриття провадження у даній справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2018 року відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати і провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області В.Я. Сарновський