Справа № 473/730/18 26.06.2018
Номер провадження: 33/784/313/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/784/313/18 Головуючий суду першої інстанції: Демінська О.І.
Категорія: ч.1 ст. 172-6 Головуючий апеляційного суду: Яворська Ж.М
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючої судді Яворської Ж.М.

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Волобоєва А.Г. на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вознесенськ, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, судді у відставці, паспорт серія НОМЕР_1, за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, будучи відрахованим зі штату Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 03.10.2016 р. згідно з постановою Верховної Ради України №1600-VIII від 22.09.2016 р. та наказом голови суду №41-О від 03.10.2016 р., особою, що припинила діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, всупереч вимогам п.2 ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» не подав без поважних причин електронну декларацію за 2016 рік в строк до 01.04.2017 р., надав таку декларацію 15.02.2018 р. після отримання ним повідомлення про усунення вимог фінансового контролю, за що настає адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2018 року, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану постанову скасувати як незаконно прийняту та за результатами дослідження доказів постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Розглянувши апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що дана апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою зазначеної статті визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 172-4 - 172-9 КУпАП участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Стаття 250 КУпАП, на яку послався прокурор, викладена в редакції Закону України №221-VII від 18.04.2013 р., проте в подальшому повноваження прокурора були змінені Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII від 14.10.2014 р.

Відповідно до ч.7 ст.23 вказаного закону, прокурор у разі встановлення адміністративного чи кримінального правопорушення зобов'язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження, а статтею 22 цього Закону прокурору надані повноваження тільки при підтриманні державного обвинувачення в суді щодо кримінальних правопорушень. Також статтею 26 Закону України «Про прокуратуру» закріплено повноваження прокурора при здійсненні функції прокуратури наглядати за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян - ці повноваження спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово утримується в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

У відповідності до повноважень прокурора, визначених Законом «Про прокуратуру», були внесені змінив в КУпАП, а саме виключено право прокурора подавати подання, а також право на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення: ст. 290, яка передбачала таке право, - виключено взагалі; ст. 287 КУпАП України, яка передбачає право оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, викладено в наступній редакції: «Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим»; частина друга ст. 294 КУпАП, якою регулюється апеляційний порядок перегляду постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, також не передбачено право прокурора на подачу апеляції.

Зі змісту ст. 287, ч.5 ст.7 КУпАП вбачається, що прокурор має право подати апеляційну скаргу на постанову суду тільки у разі, якщо нею застосовано до особи захід примусового характеру, пов'язаний з обмеженням особистої свободи.

Внесені зміни відповідають повноваженням прокурора, які визначені у розділі IV Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року.

При цьому законодавцем не внесено змін до ст. 250 КУпАП, яка знаходиться не в Главі 24 «Оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення», а в Главі 18 КУпАП України «Основні положення».

З приводу зазначених протиріч до Конституційного Суду України звертався гр-н ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 250 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч.2 ст. 294 цього Кодексу.

Ухвалою Конституційного суду України № 49-у/2015 від 08.12.2015 року відмовлено у відкритті конституційного провадження у даній справі, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою, усунення таких неузгодженостей може бути вирішене лише у законодавчому порядку Верховною радою України, як єдиним органом законодавчої влади в України.

До цього часу неузгодженості в КУпАП законодавчим органом не усунуті.

Виходячи із загальних положень про дію закону у часі та дію спеціального закону по відношенню до загального, приходжу до висновку, що апеляційному суду слід керуватися ст. 287, ч.2 ст. 294 КУпАП України в редакції Закону України «про прокуратуру» від 14.10.2014 року, які не передбачають право прокурора на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, якщо нею не застосовано до особи захід примусового характеру, пов'язаний з обмеженням особистої свободи, оскільки ці норми відповідають повноваженням прокурора, визначеним самим Законом «Про прокуратуру», яким не надано прокурору право на апеляційне оскарження постанови у справах про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги, що положення ст. 250 КУпАП викладені з урахуванням повноважень прокурора, які йому надавав попередній Закон «Про прокуратуру», то з прийняттям нового Закону ці повноваження втрачають силу, оскільки діє спеціальний закон, який прийнятий пізніше.

Статтею 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон «Про прокуратуру» не наділяє прокурора повноваженнями на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (рішення «Щокін проти України»).

З огляду на викладене, вимоги прокурора про розгляд апеляційної скарги, в якій ставиться питання про значне погіршення становища особи, відносно якої прийняте рішення районним судом про закриття справи, не відповідає наведеним вище вимогам Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, приходжу до висновку про відсутність у прокурора права на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та про неприйняття апеляційної скарги прокурора до апеляційного розгляду, наслідком чого є необхідність повернення апеляційної скарги прокурору.

Керуючись ч.5 ст.7,ст. 287, ст. 294 КУпАП, Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Новоодеського відділу Вознесенської місцевої прокуратури Волобоєва А.Г. на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 06 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Ж.М.Яворська