Справа № 477/1618/18 Провадження № 3/477/818/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 р. м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді Козаченка Р.В.,
із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,
розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , водія автомобільного відділення взводу матеріально - технічного забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 ,
за частиною 3 статті 172-20 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії А3767 № 8 від 13 липня 2018 року, 04 липня 2018 року ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу в умовах особливого періоду, у військовій частині НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , перебував на території військової частини в стані наркотичного сп`яніння.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною 3 статті 172-20 КУпАП, як перебування військовослужбовця на території військової частини НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння в умовах особливого періоду.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що наркотичні засоби він не вживав. Він продовжує лікуватися та вживає ліки, в зв`язку з наслідками перенесеної контузії закритої черепно-мозкової травми, які були отримані під час бойових дій в зоні проведення АТО. До того ж зазначив, що саме 04 липня 2018 року він прибув у військову частину для несення служби на один день раніше запланованого закінчення відпустки і у нього сильно піднявся внутрішній кров`яний тиск, тому медиком частини йому були надані сильнодіючі ліки для нормалізації тиску, але які саме він достовірно не пам`ятає.
Суд, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до виписки № 1637 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Обласного наркологічного диспансеру, 04 липня 2018 року о 09:50 у
ОСОБА_1 виявлена гостра інтоксікація внаслідок вживання барбітуратів, димедролу, неускладнена.
Відповідно до диспозиції частини 3 статті 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Згідно частини 1 статті 172-20 КУпАП, передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Згідно статті 1 Закону України Про оборону особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з ст. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
17 березня 2014 року виконувачем обов`язки Президента України був виданий Указ «Про часткову мобілізацію» № 303/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ. Згідно з п. 8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України. Закон України від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ набрав чинності з дня його опублікування 18 березня 2014 року. Відповідно до п. 3 зазначеного Указу мобілізація проводилась протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.
Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні, відповідно до абз. 11 ст. Про оборону України та абз. 4 ст. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію настав особливий період, тривалість якого пов`язується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено п. 3 Указу 45 діб: з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року.
Указом виконувача обов`язки Президента України від 6 травня 2014року № 454/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України № 1240-VІІ від 06.05.2014 року, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом. Закон України № 1240-VII набрав чинності 7 травня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в.о. Президента України від 6 травня 2014 року № 454/2014 становила 45 діб: з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року.
Указом Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014, який затверджено Законом України від 22 липня 2014 року № 1595-VII, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом. Закон України від 22 липня 2014 № 1595-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 24 липня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014 становила 45 діб: з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року.

Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15, який затверджено Законом України від 15.01.2015 року № 113-VІІІ, оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом. Закон України від 15.01.2015 № 113-VІІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 20 січня 2015 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 становила 210 діб: з 20 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року.
З вищевикладеного вбачається, що особливий період в Україні діяв з 18березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21червня 2014 року; з 24липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.
В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.
Таким чином, станом на момент вчинення адміністративних правопорушень, а саме: 04 липня 2018 року, особливий період не діяв.
Тому дії ОСОБА_1 могли бути кваліфіковані тільки за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.
В той же час, суд не вважає, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння в розумінні вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-20 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 під час надання пояснень представив письмові докази на їх підтвердження, а саме: виписний епікриз історії хвороби №2149 медичної частини військової частини НОМЕР_2 ; виписний епікриз історії хвороби № 1210 медичної частини військової частини НОМЕР_2 ; виписний епікриз № 4444 клініки нервових хвороб Центрального регіону військово-медичного клінічного центру; витяг з історії хвороби № 5196 Вінницького госпіталю для інвалідів війни; перевідного епікризу № 737 клініки нервових хвороб Центрального регіону військово-медичного клінічного центру. З них вбачається що, йому був встановлений діагноз: великі залишкові зміни вилікуваного туберкульозу, наслідки перенесеної контузії закритої черепно - мозкової травми, контузії головного мозку, у вигляді посттравматичного церебрального арахноїдиту, посттравматичної енцефалопатії другого ступеню з явищами правобічної пірамідної недостатності, цефалгічного, астено-невротичного синдрому, лікворо-динамічних розладів при помірному порушенні функції центральної нервової системи та рекомендовано лікуватися за місцем проживання.
В медичних документах зазначено рекомендації про вживання ним ліків для лікування від зазначених захворювань, як наприклад ніцеріум, детралекс, нообут та ін, які він продовжує вживати і до цього часу.
Однак при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було перевірено чи впливають ліки, які він приймав, та які йому надали 04 липня 2018 року, на результати аналізів по виявленню наркотичних засобів або ж барбітуратів чи інших речовин, що знижують реакцію та підтверджують стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків тощо.

Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З досліджених доказів у справі суд прийшов до висновку, що факт перебування ним на території військової частини НОМЕР_1 у стані наркотичного сп`яніння, не доведений належними та допустими доказами. Наявність в його організмі сильнодіючих речовин могла бути викликана вживанням призначених ліків, але цю обставину перевірено не було.
За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за частиною 3 статті 172-20 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районного суд.

Суддя Р.В. Козаченко