АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1477/2018 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Захарова А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., за участю прокурора Килівник Я.О. та особи, яку визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352грн. 40 коп.

Суд встановив, що ОСОБА_2 09.08.2017 року несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги фінансового контролю, що відноситься до адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року скасувати, провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; не дав належної оцінки його поясненням про те, що він уважав, що сума доходу від продажу ним легкового автомобіля не перевищує 50 мінімальних заробітних плат, а тому йому не потрібно вносити повідомлення про суттєві зміни у майновому стані; наполягав, що не мав умислу порушувати встановлені вимоги закону щодо несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а тому відсутня суб'єктивна сторона правопорушення. Також зазначив, що не встановлено місце та час вчинення ним адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею суду першої інстанції виконанні в повному обсязі.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, обіймаючи посаду головного державного інспектора відділу організації митного контролю управління організації митного контролю Київської міської митниці ДФС, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до пункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктом відповідальності на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 52 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 &qu.0;Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування&q?мо;, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 №958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 №1153/29283, несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виразилися у отриманні 22.04.2017 доходу від продажу легкового транспортного засобу, «Hyundai Accent», 2012 року випуску, вартістю 120 150 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у нього не було. Вважав, що йому непотрібно було вносити зміни, оскільки вартість автомобіля не перевищувала 50 мінімальних заробітних плат та він залишався власником транспортного засобу «Hyundai Accent».

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із наявного в матеріалах справи наказу № 116-ос від 08.02.2016 начальника Київської міської митниці ДФС вбачається, що ОСОБА_2 03.06.2015 попереджений про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов'язаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 09.08.2017 повідомив Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані, щодо отримання 22.04.2017 доходу від продажу легкового транспортного засобу «Hyundai Accent», 2012 року випуску, вартістю 120 150 гривен, тобто після закінчення терміну у десятиденний строк відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Поважних причин, які об'єктивно унеможливлювали би у визначений законом строк повідомити Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані, ОСОБА_2 не наведено та судом під час розгляду справи не встановлено.

Доводи ОСОБА_2 про відсутність суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення - умислу порушувати встановлені вимоги закону щодо несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані - суд апеляційної інстанції вважає такими, що не узгоджуються з вимогами Закону, оскільки диспозиція ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. При цьому суб'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого, так і непрямого умислу.

Подання суб'єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», або умисне неподання суб'єктом декларування зазначеної декларації, передбачена кримінальна відповідальність.

Доводи апелянта про те, що він формально залишався власником транспортного засобу, а тому не повинен був вносити повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, суд вважає необґрунтованими, оскільки із наявної в матеріалах адміністративної справи розписки убачається, що ОСОБА_2 отримав грошові коштів від продажу автомобіля «Hyundai Accent», 2012 року випуску, що і не заперечував в суді першої інстанції. Тобто, ОСОБА_2 фактично оплатно відчужив рухоме майно.

Також не узгоджуються з вимогами закону доводи апелянта про те, що станом на 01.01.2017 розмір мінімальної заробітної плати становив 3200 грн, оскільки статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», з 01.01.2017 установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 1600 грн.

Доводи ОСОБА_2 про те, що уповноваженими особами національної поліції України не встановлено місце вчинення адміністративного правопорушення спростовуються матеріалами справи, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення, вказано, що місцем вчинення правопорушення слід вважати: м. Київ, бул. Г. Вацлава, 8а.

Також безпідставними є доводи апелянта про те, що дата складання протоколу про адміністративне правопорушення не є днем вчинення правопорушення, оскільки складанню протоколу про адміністративне правопорушення передувала перевірка, а саме: вживалися заходи, спрямовані на виявлення ознак правопорушення, на підставі яких і складено протокол.

Крім того, постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 14 від 16 січня 2018 року і накладено стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги про те, що на нього двічі накладено адміністративне стягнення спростовуються матеріалами справи.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2017 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва О.М. Сітайло