Справа № 461/5732/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/783/1560/17 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року суддя cудової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Головатий В. Я., з участю ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 14.08.2017 року о 02.50 год. в м.Львові на пл. Різні, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови та координації рухів, почервоніння обличчя, підвищена жвавість, розширені зіниці, які не реагують на світло) від проходження медичного освідчення на стан сп'яніння, у встановленому порядку, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд порушив його право на захист, розглянувши справи за його відсутності. зазначає, що суд першої інстанції не вправі був брати до уваги показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки вони були у стані алкогольного сп'яніння. Зазначає, що не відмовлявся від проходження медичного огляду. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 поверталася йому судом апеляційної інтонації відповідно до постанови від 30.11.2017 року, у зв'язку з наявними у ній недоліками щодо змісту, вважаю, що при подачі повторної апеляційної скарги він пропустив строк з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №200860 від 14.08.2017 року, направленням на огляд на стан сп'яніння, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження такого, поясненнями свідків свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Покликання скаржника на те, що судом першої інстанції було порушено право на захист, оскільки справа була розглянута у його відсутності, вважаю необґрунтованим, оскільки у матеріалах справи наявні розписки про отримання ним повідомлень про виклик у судові засідання на 02.10.2017 року, 18.10.2017 року, 20.10.2017 року, 02.11.2017 року, які були отримані ним особисто. Судові засідання були відкладені у зв'язку з подачею скаржником неодноразово клопотань про відкладення розгляду справи. Скаржнику також було відомо про розгляд його справи 13.11.2017 року, про що свідчить чергове клопотання про відкладення розгляду.

Крім того, зазначене право ОСОБА_1 забезпечено судом апеляційної інстанції.

Покликання скаржника у апеляційній скарзі на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду у медичному закладі спростовуються показаннями ОСОБА_1, даними в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, який не заперечив проти відмови від проходження медичного огляду, мотивуючи таку неправомірними діями працівників поліції.

Крім того, факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджується поясненнями свідків, котрі містяться у матеріалах справи, та відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції.

Факт перебування свідків події у стані алкогольного сп'яніння жодними доказами не підтверджується.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 13 листопада 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а його апеляцію - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Головатий В. Я.