Справа № 405/3021/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Льон С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого старшим інспектором з особливих доручень сектору контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.2 ст.176-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення майор поліції ОСОБА_1 на підставі витягу з наказу № 299 о/с від 09.12.2016 року призначений старшим інспектором з особливих доручень сектору контролю за обігом зброї у сфера дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

ОСОБА_1 довіреністю від 26.04.2017 року НВО 283367 уповноважив громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, купити за кордоном на імя ОСОБА_1 автомобіль будь-якої марки, за ціною та на умовах на їх розсуд, доставити із-за кордону придбаний на імя ОСОБА_1 автомобіль та перегнати до постійного місця проживання ОСОБА_1 до м. Кропивницький (колишній Кіровоград), Кіровоградської області.

Так, відповідно до наданих Регіональним сервісним центром МВС в Кіровоградській області копій документів, які стали підставою для реєстрації автомобіля марки Volkswagen Passat, 2013 року випуску, VIN № WVWZZZ3CZEE065764 встановлено, що 24.04.2017 року на імя ОСОБА_1 в Німеччині за 7200 євро, що в національній валюті становить 208 375,27 грн., придбано вищезазначений автомобіль шляхом укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу.

В подальшому 05.05.2017 року автомобіль розмитнено громадянкою ОСОБА_2, про що ОСОБА_1 в Кіровоградській митниці ДФС в Кіровоградській області видано посвідчення про реєстрацію ТЗ №KG0000701 від 05.05.2017 року, відповідно до графи «Підпис одержувача (підпис власника)» зазначено прізвище ОСОБА_1 і підпис останнього, що фактично свідчить про те, що останній особисто отримував вказаний документ. Окрім цього, ОСОБА_1 видано митну декларацію ІМ40ДЕ, про отримання якої відповідно до графи 8 «Одержувач» - ОСОБА_2, графа 9 «Особа відповідальна за фінансовий контроль» - ОСОБА_1, графа 14 «Декларант/Представник» - ОСОБА_1, графа 46 «Статистична вартість» - вартість автомобіля в національній валюті склала 208 375,27 грн.

Тобто, 05.05.2017 року ОСОБА_1 отримав документи про митне оформлення автомобіля Volkswagen Passat, 2013 року випуску, VIN - № WVWZZZ3CZEE065764 і відповідно до п. 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388, 13.05.2017 року ОСОБА_1 особисто звернувся до Сервісного центру 3541 із заявою № 118137426 від 13.05.2017 року про проведення операції «Первинна реєстрація легкових ТЗ, які ввезено з-за кордону» на своє імя, для реєстрації автомобіля Volkswagen Passat, 2013 року випуску, VIN - № WVWZZZ3CZEE065764. До заяви останній додав пакет необхідних документів для реєстрації зазначеного автомобіля. Окрім цього, ОСОБА_1 відповідно до квитанції № ПН2077 від 13.05.2017 року сплатив 6251,26 грн. збору під час набуття права власності на автомобіль та відповідно до квитанції № ПН 2065 від 13.05.2017 року сплатив збір за реєстрацію та перереєстрацію автомобіля. Цього ж дня автомобіль Volkswagen Passat, 2013 року випуску, VIN - № WVWZZZ3CZEE065764 був зареєстрований на ОСОБА_1 та видано номерні знаки ВА4222ВІ.

Тобто, 24.04.2017 року ОСОБА_1 придбав автомобіль Volkswagen Passat, 2013 року випуску, VIN - № WVWZZZ3CZEE065764, та станом на 13.05.2017 року фактично володів вказаним автомобілем. У звязку з тим, що придбане ОСОБА_1 майно перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», останній у десятиденний строк з моменту придбання транспортного засобу зобовязаний був письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Однак, ОСОБА_1 повідомив Національне агентство з питань

запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме про

придбання автомобіля Volkswagen Passat, 2013 року випуску, VIN -

№ WVWZZZ3CZEE065764, - 24.07.2017 року, чим порушив вимоги ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Датою вчинення правопорушення є 4 травня 2017 року, тобто наступний день після спливу десяти днів з дня придбання майна.

Датою виявлення правопорушення є час встановлення ознак складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією та складання протоколу.

При розгляді справи ОСОБА_1 надав суду пояснення, що дійсно займає посаду старшого інспектора з особливих доручень сектору контролю за обігом зброї у сфера дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції а Кіровоградській області. Вказав, що згідно довіреності від 26.04.2017 року № НВО 283367 ним надано уповноваження ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на придбання для нього автомобіля. ОСОБА_2 придбаний автомобіль та ввезено на територію України. Після чого відповідно до законодавства у 10-ти денний термін автомобіль був розмитнений, та на протязі наступних десяти днів за його заявою, відповідно до порядку державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, зареєстрований в сервісному центрі МВС. Після приїзду до м.Кропивницький, автомобіль залишився у ОСОБА_2, оскільки на той час у нього не було коштів. Повідомив, що він мав у власності автомобіль KIA, який він продав 19.07.2017 року за 295 тис. грн. Після чого, маючи достатню суму для оплати вартості автомобіля Volkswagen Passat, він уклав 24.07.2017 року із ОСОБА_2 договір купівлі-продажу, сплатив кошти і йому було передано автомобіль. Зазначив, що право власності ним набуто саме 24.07.2017 року, про що того ж дня подано повідомлення про суттєві зміни у майновому стані до НАЗК, умислу на приховування факту купівлі не було.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, зважаючи на підстави, викладені в протоколі, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог фінансового контролю несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Також додав, що в матеріалах справи достатньо доказів, що свідчать про несвоєчасну подачу останнім повідомлення, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його представника та прокурора, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що наказом № 299 о/с від 09.12.2016 року майора поліції ОСОБА_1 призначено старшим інспектором з особливих доручень сектору контролю за обігом зброї у сфера дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, отже, на ОСОБА_1 розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції», про дотримання норм якого останній повідомлений особисто під розписку в 2018 році.

Тобто, ОСОБА_1 є субєктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, відповідальність за якою настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом його обєктивної сторони є умисна дія.

Згідно ч. 2 ст.7, ст.245 та ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

При розгляді справи судом зясовано, що довіреністю від 26.04.2017 року НВО 283367 ОСОБА_1 уповноважено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на купівлю за кордоном на його імя автомобілю будь-якої марки, за ціною та на умовах на їх розсуд, доставити із-за кордону придбаний на імя ОСОБА_1 автомобіль та перегнати до постійного його місця проживання до м. Кропивницький (колишній Кіровоград), Кіровоградської області.

05.05.2017 року придбаний автомобіль розмитнено громадянкою ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 в Кіровоградській митниці ДФС в Кіровоградській області видано посвідчення про реєстрацію ТЗ №KG0000701.

ОСОБА_1 13.05.2017 року звернувся до Сервісного центру 3541 із заявою № 118137426 про проведення операції «Первинна реєстрація легкових ТЗ, які ввезено з-за кордону», для реєстрації автомобіля Volkswagen Passat, 2013 року випуску, VIN - № WVWZZZ3CZEE065764. Цього ж дня автомобіль Volkswagen Passat, 2013 року випуску, VIN - № WVWZZZ3CZEE065764 був зареєстрований Регіональним сервісним центром МВС в Кіровоградській області.

24.07.2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір прийому-передачі автомобіля та купівлі -продажу, в якому вказано, що ОСОБА_2 (Продавець) зобов'язується передати у власність ОСОБА_1 (Покупця) транспортний засіб Volkswagen Passat кузов № НОМЕР_1. Пунктом 2.2 цього договору визначено, що покупець сплачує продавцю вартість товару вказаного в п. 2.1., тобто 297 675 грн. Згідно п. 3.1. право власності на товар переходить до покупця з дати підписання акту прийому-передачі та виконання покупцем умов п.2.2 договору.

24.07.2017 року продавець передав покупцю вказаний транспортний засіб та сплатив його повну вартість зазначену в п. 2.1 договору, що підтверджується актом приймання-передачі автомобіля та розпискою про отримання коштів продавцем від 24.07.2017 року, що містяться при матеріалах справи (а.с.67-68).

Частина 1 статті 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Під правом власності розуміють сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і у своїх інтересах, усуненням усіх третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов'язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначаю, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір відповідає визначеним вище положенням Закону, зокрема ст.344 ЦК України, та свідчить про виникнення права власності у ОСОБА_1 з 24.07.2017 року, тобто з моменту передачі автомобіля Volkswagen Passat кузов № НОМЕР_1 та сплати останнім продавцеві вартості придбаного автомобіля.

Як встановлено з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані 24.07.2017 року.

Інкриміноване ОСОБА_1 порушення було виявлено уповноваженими особами в 2018 році, тобто через значний проміжок часу після того, як ОСОБА_1 самостійно подав до НАЗК повідомлення про суттєві зміни.

Положення ч.1 ст. 210 ЦК України визначають, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Частина 2 цієї ж статті зазначає, що перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Договір купівлі-продажу транспортного засобу не підлягає нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації.

Державна реєстрація транспортного засобу не є державною реєстрацією права власності на транспортний засіб, тому на момент набуття права власності на транспортний засіб не впливає.

В протоколі зазначено, що 24.04.2017 року на імя ОСОБА_1 в Німеччині за 7200 євро придбано автомобіль Volkswagen Passat кузов № НОМЕР_1 шляхом укладання договору купівлі-продажу транспортного засобу, однак належного та допустимого доказу на підтвердження цієї обставини не надано. Текст на а.с.59, наданий без перекладу на державну мову при не підтвердженні іншими доказами, не є беззаперечним доказом факту виникнення права власності у ОСОБА_1 саме 24.04.2017 року.

З врахуванням положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 як умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, так і самого факту несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконанім рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У зв'язку з вищевикладеним та відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.247, ст.284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_4