АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

представника Департаменту патрульної поліції РадеяО.А.

особи, провадження

стосовно якої закрито ОСОБА_3

іншого учасника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Радея О.А. на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП закрито, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення, 13 серпня 2017 року, о 23 год. 55 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки &qu к;Деу&quав;, державний номер НОМЕР_1, на перехресті вулиць Бальзака та Градинської у м. Києві, не надав дорогу та не забезпечив безперешкодний проїзд автомобілю «Тойота», державний номер 1084, який рухався з увімкненим синім та червоним проблисковим маячком, а також спеціальним звуковим сигналом, унаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 3.2 Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі-Правил), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, представник Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Радей О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на неповноту судового розгляду, та порушення суддею місцевого суду при розгляді справи норм матеріального і процесуального права.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що копію оскаржуваної постанови йому вручено лише 17 січня 2018 року, а тому строк апеляційного оскарження він пропустив з поважних причин.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві зазначав, що суддя місцевого суду при розгляді справи взяв до уваги лише пояснення ОСОБА_3, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, залишивши поза увагою рапорт працівника поліції, письмові пояснення інспектора поліції ОСОБА_4, пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а також дані відеозапису з перехрестя вулиць Бальзака та Градинської у м. Києві, унаслідок чого дійшов помилкового та передчасного висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Радея О.А., який підтримав подану апеляційну скаргу за викладених у ній обставин, пояснення ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді місцевого суду законною та обґрунтованою, пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, обміркувавши доводи апеляційної скарги, викладені апелянтом, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як зазначено в апеляційній скарзі, копію оскаржуваної постанови представнику Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві вручено 17 січня 2018 року, тоді як подано апеляційну скаргу 27 січня 2018 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи представника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві РадеяО.А. про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на своєчасну обізнаність апелянта з текстом оскаржуваної постанови, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до пункту 3.2 Правил, у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов'язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, дослідженими й належно перевіреними в судовому засіданні, яким суддею місцевого суду надано об'єктивну оцінку.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується даними пояснень ОСОБА_3, у відповідності до яких, він рухався на своєму автомобілі &q?.,;Деу&q?ов; через перехрестя вулиць Градинської та Бальзака на зелений сигнал світлофора, не бачив увімкнених спеціальних сигналів автомобіля &q?тл;Тойота&quба;, та не мав технічної можливості уникнути зіткнення з останнім /а.с. 7/; даними письмових пояснень свідків ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_11, з яких убачається, що ОСОБА_3 рухався через перехрестя вулиць Градинської та Бальзака у м. Києві на зелений сигнал світлофора, а автомобіль патрульної поліції &q?а ;Тойота&q?гн; рухався з вимкненими спеціальними сигналами /а.с.а.с. 8, 9, 10/.

Як убачається із пояснень допитаного під час апеляційного розгляду інспектора поліції ОСОБА_4, 13 серпня 2017 року він рухався на автомобілі &q?ї ;Тойота&q?.,;, державний номер 1084 по вул. Бальзака в м. Києві, з увімкненими синіми проблисковими маячками. Наблизившись до перехрестя вулиць Градинської та Бальзака, починаючи з місця розташування світлофору він увімкнув червоний проблисковий маячок та подав звуковий сигнал, і, переконавшись у відсутності перешкод для руху, розпочав проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора, коли раптово в передню частину його автомобіля здійснив удар автомобіль &q?о ;Деу&q?дн;. При цьому, у судовому засіданні під час апеляційного розгляду 21 травня 2018 рку ОСОБА_4 зазначив, що бачив автомобіль &q?в,;Деу&quan;, який наближався до перехрестя.

Як убачається з вимог п. 3.1 Правил, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних на підтвердження того, що водій автомобіля &q?ра;Тойота&q?ін; рухався із завчасно увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору і спеціального звукового сигналу. Як убачається із пояснень водія автомобіля патрульної поліції, червоний проблисковий маячок та звуковий сигнал він подав у момент виїзду на перехрестя на червоний сигнал світлофора. Разом з тим, з локалізації ушкоджень транспортних засобів та їх розташування після зіткнення убачається, що водій автомобіля &q?ії;Деу&q?ен; у момент здійснення удару вже завершував проїзд перехрестя.

При цьому, матеріали справи не містять та апелянтом у судовому засіданні не надано доказів того, що водій автомобіля патрульної поліції, маючи намір продовжити рух на заборонений сигнал світлофора та помітивши транспортний засіб, який виїжджав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, вжив усіх заходів відповідно до п. 3.1 Правил для забезпечення безпеки дорожнього руху.

За таких обставин, суддя місцевого суду обґрунтовано поклав в основу своєї постанови пояснення ОСОБА_3 про те, що він не мав технічної можливості уникнути зіткнення, оскільки, виїхавши на перехрестя на дозволений сигнал світлофора, не мав можливості завчасно помітити увімкнення водієм автомобіля &q?я ;Тойота&q?ни; спеціальних сигналів, та зупинити транспортний засіб.

Такий механізм дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються сукупністю досліджених як суддею місцевого суду, так і судом апеляційної інстанції доказами, зокрема даними пояснень свідків ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_11, даними схеми дорожньо-транспортної пригоди про отримані пошкодження транспортних засобів, зокрема ушкодження передньої та задньої частини автомобіля &q?тр;Деу&q?ош; з лівого боку, та передньої частини автомобіля &q?ед;Тойота&q?ад;.

Наявні у матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 про те, що автомобіль &q?вн;Тойота&q?ал; наближався до перехрестя із заздалегідь увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору та звуковими сигналами, не узгоджуються із поясненнями інспектора поліції ОСОБА_4 стосовно моменту увімкнення червоного проблискового і звукового сигналів, та спростовуються іншими наявними у справі доказами, а тому суддя місцевого суду обгрунтовано відхилив показання вказаних свідків.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обгрунтовано визнав усі сумніви і припущення стосовно наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення на його користь.

Посилання апелянта на дані відеозапису дорожньо-транспортної пригоди від 13 серпня 2017 року, як на доказ винуватості ОСОБА_3 у вчиненому адміністративному правопорушенні, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису.

Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об'єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин під час розгляду справи. До таких документів можуть належати, окрім іншого, матеріали фотозйомки, звукозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Дослідженням диску із відеофайлом &qusp;ДТП 13.08.2017&que:; під час апеляційного розгляду встановлено, що він не містить електронної копії електронного документу, а саме відеозапису обставин дорожньо-транспортної пригоди. Натомість, він містить відеозйомку екрану, на якому здійснюється відтворення відеозапису механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю двох автомобілів, один з яких ймовірно є службовим автомобілем патрульної поліції.

Досліджуваний відеофайл має низьку якість зображення, та на підставі наявних у ньому відомостей неможливо ідентифікувати транспортні засоби, між якими відбулось зіткнення, встановити їх марку, колір або державний реєстраційний номер.

Апелянтом не надано оригіналу чи електронної копії електронного документу, стосовно якого порушено питання про його дослідження.

З урахуванням зазначеного, за відсутності даних про законність джерела походження та способу отримання наданого відеофайлу, на підставі зафіксованих на ньому даних неможливо у визначеному законом порядку встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому наданий апелянтом диск із відеофайлом не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 3.2 Правил та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Отже, суддя місцевого суду розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Радея О.А. про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити представнику Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві РадеюО.А. процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу представника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Радея О.А. залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник