гСправа № 371/656/18 Провадження № 3/358/169/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі головуючого судді Тітова М.Б., при секретарі судового засідання Зеленько О.Д., за участю прокурора Володька Р.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії СК № 545844, виданий 23 квітня 1997 року Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, маючого вищу юридичну освіту, розлученого, не працюючого, судді у відставці, зареєстрованого та проживаючого та адресою: вул.Черненка (колишня вул. Радянська)АДРЕСА_1, м. Миронівка, Київської області,

за ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, будучи суддею Миронівського районного суду Київської області, являючись згідно з п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та п. 1 рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», припинивши діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що жодного умислу на порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» у нього не було, оскільки він з 22 травня 2017 року до 02 червня 2017 року включно перебував на стаціонарному лікуванні в Київській обласній клінічній лікарні, після чого були вихідні дні. До роботи мав приступити 06.06.2017 і в цей день наказом голови Миронівського районного суду Київської області був відрахований зі штату Миронівського районного суду в звязку з прийняттям Вищою радою правосуддя 23 травня 2017 року рішення про його звільнення з посади судді Миронівського районного суду Київської області у відставку. Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, він зміг подати до НАЗК лише 08.06.2017, оскільки йому був заблокований доступ до веб-порталу НАЗК.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 заявили клопотання та просили провадження по справі закрити, у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення без встановлення вини.

Прокурор Володько Р.І. в судовому засіданні не заперечував проти закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, але при цьому зазначив, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, тому просив в резолютивній частині постанови суду вказати про визнання ОСОБА_1 винним.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 291 від 25.04.2018 року вбачається, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 07.06.2017 року, а фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, тобто 25.04.2018.

Суд не погоджується із визначенням дати виявлення правопорушення та вважає, що дійсною датою виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є дата 20 квітня 2018 року, коли до уповноваженої особи Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України згідно листа першого заступника прокурора Київської області були направлені матеріали та погоджені проекти протоколів про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення №371/656/18 надійшли до Богуславського районного суду Київської області 22.06.2018 року.

До розгляду справу було призначено на 10.07.2018 року, але за клопотанням ОСОБА_1 для зясування обставин несвоєчасного подання декларації було викликано свідка ОСОБА_3, який працює головним спеціалістом Миронівського районного суду Київської області та надавав йому допомогу у здійсненні доступу до веб-порталу НАЗК в період з 06.06.2017 по 08.06.2017.

01.08.2018 розгляд справи було відкладено за клопотанням сторони захисту для повторного виклику свідка ОСОБА_3, який не зявився до суду.

06 серпня 2018 року свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив пояснення ОСОБА_1 та пояснив, що він дійсно надавав допомогу ОСОБА_1 в здійсненні доступу до веб-порталу НАЗК, але на веб-портал не можливо було зайти, так як викидало помилку, що не було автетифікації підтвердження особистості. Після цього він звертався в акредитований центр сертифікації ключів ЕЦП і провідні фахівці надали розяснення та вказали, які дії необхідно вчинити, після чого звертався в центр технічної підтримки НАЗК, які надали відповідні рекомендації і лише потім було здійснено доступ до веб-порталу НАЗК. В часі це затягнулося до двох днів. Також аналогічні проблеми в той період виникли в судді Миронівського районного суду Гаврищука А.В. та керівника апарату Миронівського районного суду ОСОБА_4

За клопотанням сторони захисту розгляд справи було відкладено для виклику свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які в судове засідання не зявилися.

Виклик свідків в судове засідання був викликаний необхідністю зясування причин несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 та направленості його умислу, оскільки з суб'єктивної сторони корупційні правопорушення характеризуються умисною формою вини (прямий або непрямий умисел).

При складанні протоколу про вчинення адміністративного корупційного правопорушення не було встановлено наявності та направленості умислу ОСОБА_6, не було перевірено його доводи про причини затримки подання декларації до НАЗК, в тому числі не отримано офіційної інформації від НАЗК про те, чи здійснював ОСОБА_1 спроби зайти на веб-портал НАЗК в період з 06.06.2017 по 08.06.2017 та чи були звернення до центру технічної підтримки НАЗК.

15 серпня 2018 року ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 підтримали своє клопотання про закриття провадження у справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення без встановлення вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушення, передбаченого статтею 164-14 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не можливо розпочинати провадження у справі про адміністративне правопорушення, коли закінчились строки накладення адміністративного стягнення, а також розпочате провадження підлягає закриттю у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Тобто, дана норма кодексу України про адміністративні правопорушення є імперативною та не надає повноважень органу, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, після закінчення строків накладенння адміністративного стягнення, продовжувати судовий розгляд, витребовувати докази та досліджувати докази на підтвердження вини особи щодо якої складено протокол та давати їм оцінку, встановлювати вину.

Науково-консультативна рада при Вищому адміністративному суді України дійшла висновку, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями. Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Враховуючи, що на момент розгляду справи закінчився строк, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 належить закрити на підставі п.7 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 172-6 ч. 1, 247, 278, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 176-2 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий: суддя ОСОБА_7