Справа № 466/2718/18 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/783/694/18 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області у складі :

Головуючого - судді Михалюка В.О.,

за участю правопорушника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 червня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 08 червня 2018 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

українця, громадянина України, працюючого лікарем - стоматологом

у ЦРЛ м. Жовква, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 15 березня 2018 року о 13.10 год. у м. Львові по вул. Малоголосківській в дворі будинку 8Д, керуючи транспортним засобом марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який стояв позаду, в результаті автомобілі отримали технічні пошкодження, порушивши вимоги п. 10.9 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На дану постанову судді Гринишин Р.З. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом однобічно розглянуто справу та невірно прийнято рішення. Зазначає, що суд необгрунтовано визнав його винним у вчиненні ДТП, оскільки судом не досліджено всі докази по справі, не викликано працівників поліції, які складали протокол, не взято до уваги заяву потерпілого ОСОБА_2, який до нього немає жодних претензій, не взято до уваги відео з камер спостереження, на якому зафіксовано час паркування, відсутність зіткнення, та не взято до уваги його пояснення по справі.

Просить дану постанову судді скасувати та провадження у справі закрити.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, не зважаючи на невизнання ним вини, його вина у скоєнні даного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 008558 від 15 березня 2018 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, відеозаписом із місця ДТП та іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому рішення судді про те, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, оскільки відповідно до вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу ОСОБА_1 заднім ходом не переконався в безпечності, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який стояв позаду.

Твердження ж правопорушника ОСОБА_1 про те, що суд не дослідив повно і всебічно матеріали справи та необгрунтовано визнав його винним у вчиненні ДТП, а також що його вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди немає, спростовуються сукупністю зібраних у справі та наведених у постанові зазначених вище доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зокрема, відеозаписом з місця ДТП, пошкодженнями автомобілів та іншими, яким суддя дав належу оцінку й мотивував у постанові, врахувавши при цьому особу правопорушника та обставини справи.

При цьому апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно останнього залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В. Михалюк