АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та за правилами ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з уточненнями, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати через порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, а його висновок про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

За доводами апелянта, він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, а наполягав на тому, щоб його доставили до закладу охорони здоров'я для проведення освідування.

Крім цього, заперечує і той факт, що він під час керування автомобілем допустив порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобілю були спричинені механічні пошкодження.

За наслідком апеляційного розгляду просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши апеляційні доводи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 10.04.2018 року о 14 год. 40 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Гната Юри, 6-Б в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, ОСОБА_1 в зазначений час і місці, керуючи автомобілем НОМЕР_1, допустив порушення п.п.13.1, 2.3б ПДР України, здійснив наїзд на перешкоду, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п.п.13.1, 2.3б, 2.5 Правил дорожнього руху, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтував доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними протоколів про адміністративні правопорушення, складеними уповноваженою особою, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями свідків, даними відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Зокрема, складений відносно ОСОБА_1 протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження перевірки на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Викладені в протоколі обставини підтверджуються також дослідженим в суді апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якої, всупереч доводам апелянта, вбачається, що ОСОБА_1 на неодноразові пропозиції працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав його винним у порушенні п.2.5 ПДР України, та притягнув його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, матеріали справи містять дані про розташування автомобіля на місці дорожньо-транспортної пригоди, місце зіткнення з перешкодою та пошкодження лакофарбового покриття дзеркала та задніх правих дверей автомобіля, що виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин суд обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.п.13.1, 2.3б ПДР України та правомірно притягнув його до адміністративної відповідальності за та ст.124 КУпАП.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону. Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 10 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та за правилами ст.36 КУпАП накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз