АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1750/17 Номер провадження 33/786/623/18Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, за участі прокурора Лимаря А.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області на постанову судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 15 грудня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою задоволено подання начальника Крюківського РС Кременчуцького МВ з питань пробації та замінено ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт, призначене постановою судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 19.06.2017 року за ч.1 ст.173-2 КпАП України, адміністративним арештом строком на 6 діб.

В обґрунтування прийнятого рішення суддя вказав, що правопорушник ОСОБА_2 ухиляється від відбування адміністративного стягнення у вигляді 30 годин громадських робіт, а тому необхідно замінити вказане адміністративне стягнення на адміністративний арешт.

Не погоджуючись з постановою судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки суддею не враховано, що 07.01.2018 року набув чинності Закон України „Про запобігання та протидію домашньому насильству №2229-VIII від 07.12.2017 року, Прикінцевими положеннями якого внесено зміни до ст.173-2 КпАП України, зокрема, доповнено санкцію статті адміністративним стягненням у виді штрафу. Вказав, що за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, передбачає можливість застосування штрафу, громадські роботи може бути замінено лише штрафом.

Окрім того, просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити пропущений строк, вказуючи на те, що про місце, дату та час розгляду справи прокурор належним чином повідомлений не був, а про результат розгляду справи стало відомо лише 23.05.2018 року, а тому не мав змоги в передбачені законом строки оскаржити вказану постанову.

Вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності прокурора, а про результати розгляду справи стало відомо лише 23.05.2018 року, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані.

Відповідно до ст.321-4 КпАП України, у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

За змістом закону ухиленням від відбування громадських робіт вважаються: невихід порушника на роботу без поважної причини; неприбуття за викликом до органу пробації без поважної причини або зникнення з місця проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, в ній відсутні будь-які дані про те, з яких підстав ОСОБА_2 не прибув для відбування стягнення у виді громадських робіт, не зясовано, чи мав він можливість їх відбути. Пояснення ОСОБА_2 з цього приводу не відбиралось.

В судове засідання під час розгляду подання суддею місцевого суду правопорушник не зявився та пояснень щодо причин невиконання громадських робіт не надав.

Отже, доказів ухилення ОСОБА_2 від відбування громадських робіт ні подання інспектора органу пробації, ні матеріали справи не містять і суддею під час розгляду справи не встановлено.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, висновки судді про ухилення порушника від відбування громадських робіт є помилковими, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні подання начальника Крюківського РС Кременчуцького МРВ з питань пробації про заміну ОСОБА_2 невідбутого стягнення у виді громадських робіт арештом.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст.ст. 247, 284, 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 15 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу заступника керівника Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області задовольнити частково.

Постанову судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 15 грудня 2017 року про заміну ОСОБА_2 адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні подання начальника Крюківського РС Кременчуцького МРВ з питань пробації від 18 вересня 2017 року про заміну ОСОБА_2 невідбутого стягнення у виді громадських робіт, накладеного постановою судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 19 червня 2017 року, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, арештом.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська