Справа № 359/4893/18
Провадження № 3/359/1867/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2018 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю представників митниці ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката ОСОБА_4, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, відносно громадянина України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серії СК № 004148, виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 10.08.1995 року, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, -
Згідно з пунктом 5.11. Наказу Державної митної служби України від 03.09.2007 № 728 "Про затвердження Інструкції з організації митного контролю та митного оформлення міжнародних експрес-відправлень, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України" (далі інструкція) - МЕВ пред'являється митниці призначення безпосередньо особою, яка надала зобов'язання про доставку МЕВ, або іншим представником експрес-перевізника. При надходженні МЕВ у митницю призначення в межах визначеного митним органом, у зоні діяльності якого розташована ЦСС, строку доставки посадова особа митниці призначення перевіряє відповідність МЕВ відомостям про них, зазначеним в електронній копії ПТП МЕВ, вилучає примірники ПТП МЕВ у представника експрес-перевізника та проставляє в них і в усіх товаросупровідних документах відбитки штампа ПМК.
Відповідно інструкції, посадові особи ПМО митного органу, у зоні діяльності якого розташована ЦСС (РСС), розпочинають митний контроль і митне оформлення предметів у МЕВ після декларування їх у встановленому законодавством України порядку та подання митному органу всіх документів, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення цих предметів.
Разом з товаром у МЕВ № GD632693344WW містився оригінал інвойсу від 13.02.2018 р. № 18-390-000032, виставлений "IVKOVIC D.O.O.", в адресу ФОП "ОСОБА_6В." на суму 6024,20 євро, на якому 26.02.2018 р. проставлено штамп ПМК 233.
27.02.2018 р. до відділу митного оформлення № 2 МП "Східний термінал" Київської митниці ДФС декларантом ФОП "ОСОБА_5Л." (гр. 14, 54 ЕМД) подана електрона митна декларація типу ІМ40АА (далі ЕМД) № UA125020/2018/053064 з метою випуску у вільний обіг товару "Зразки для вивчення споживчого попиту: жіночий одяг трикотажний, новий" у кількості 147 шт.
Одержувачем, згідно гр. 8 ЕМД, виступає ФОП "ОСОБА_6В.". До ЕМД надано товаросупровідні документи, зокрема інвойс 13.02.2018 р. № 18-390-000032 на суму 499,83 євро. У графі 22 (валюта та загальна фактурна вартість) ЕМД, ОСОБА_5 було заявлено суму 499,83 євро.
ОСОБА_7, згідно наданих пояснень, не памятає, як саме отримав документи на підставі яких подана до оформлення електрона митна декларація від 27.02.2017 р. № UA125020/2018/053064.
Разом з тим, отримувач товару ОСОБА_6, пояснила, що документи які надійшли разом з МЕВ № 632693344WW, а саме інвойс від 13.02.2018 р. № 18-390-000032 на суму 6024,20 євро, були отримані нею засобами електронного звязку від ТОВ "ТНТ Україна", та були перенаправлені електронною поштою декларанту ФОП "ОСОБА_5 Л." для подальшого митного оформлення.
Згідно до ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобовязаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів предявити товари, транспорті засоби комерційного значення для митного контролю і митного оформлення; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках визначених цим Кодексом та Податковим кодексам України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.
У відповідності до п. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 МК України особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обовязки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
Таким чином, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 не заявлено за встановленою формою у ЕМД від 27.02.2018 р. № UA125020/2018/053064 точні та достовірні відомості щодо вартості товару, якій підлягає обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 472 Митного кодексу України.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Разом з цим останній направив до суду свого представника адвоката ОСОБА_4
У судовому засіданні представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат ОСОБА_4 пояснив, що інспектором митниці не було дотримано вимог ст. 489 МК України, а його висновок про наявність в діях ОСОБА_5 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України є необґрунтованими та не відповідає фактичним обставинам справи. Так, під час здійснення декларуванню товару у ЕМД від 27.02.2018 р. № UA125020/2018/053064, ОСОБА_5 вніс дані, які містилися в документах, які були надіслані йому на електронну пошту ОСОБА_6. Саме на підставі даних документів ОСОБА_5 було здійснено митне оформлення товару "Зразки для вивчення споживчого попиту: жіночий одяг трикотажний, новий" у кількості 147 шт., складено митну декларацію та прикріплено їх до електронної декларації. Таким чином, ОСОБА_5 декларував товар виключно на підставі документів, які були надані отримувачем товару ОСОБА_6, претензій чи підстав не довіряти якій, в силу тривалої бездоганної співпраці в нього раніше не було. Зокрема серед даних документів був і інвойс від 13.02.2018 р. № 18-390-000032, якому була зазначена вартість товару 499,83 євро, на підставі якого ОСОБА_5 і зазначив у митній декларації відомості щодо вартості товару. Однак, що з приводу того, що дана вартість товару може бути неправильною ОСОБА_5 нічого не було відомо. Таким чином, при проведенні митного оформлення товарів, ОСОБА_5 жодних відомостей про декларований товар, його характеристики, кількість та вартість не приховував, недостовірних документів на товар не надавав, при заповненні митної декларації керувався наявними в нього документами, наданими одержувачем товару, достовірність яких не оспорюється. Декларуючи товари, до митної декларації було внесено всі необхідні відомості, які вимагаються від декларанта законом та нормативно-правовими актами, а задекларований опис товару відповідав товаросупровідним документам та фактичним обставинам. При цьому, будь-яких документів від "ТНТ Україна" ОСОБА_5, де являється одержувачем товару ОСОБА_6 не отримував. Отже, ОСОБА_5 здійснював електронне декларування товару, виключно на підставі наданих йому документів, і на момент заповнення митної декларації і подання її митному органу. Таким чином, вищезазначені обставини лише вказують на Те, що ОСОБА_5 не вчиняв будь-яких дій спрямованих на зазначення у ЕМД № UA125020/2018/053064 недостовірних відомостей щодо вартості товару. Він діяв виключно відповідно до вимог законодавства України та у межах, наданих йому повноважень. З урахуванням зазначеного, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_4 просив суд провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за порушенням митних правил, передбаченого ст. 472 МК України закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.
Представник митниці ОСОБА_3 у судовому засіданні протокол підтримав, та зазначив, що громадянин України ОСОБА_5 скоїв порушення митних правил, яке передбачене ст. 472 МК України, у звязку з чим просив застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі 100% вартості товарів з конфіскацією зазначених товарів.
Крім того, у судовому засіданні 27.07.2018 р. представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_6 Дане клопотання судом було задоволено, у звязку з чим розгляд справи було відкладено та призначено наступне судове засідання на 10:00 год. 10.08.2018 р.
Разом з тим, у судове засіданні, призначене на 10.08.2018 р. свідок ОСОБА_6 не з'явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином. У звязку з чим, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат ОСОБА_4 відмовився від клопотання про допит свідка, та вважав за можливе розглянути справу, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
З огляду на вищевикладене, враховуючи позицію ініціатора клопотання, який від нього відмовився, суддя прийшов до висновку, що розгляд справи можливо завершити без допиту свідка ОСОБА_6, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів по справі.
Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні думку представника митниці, пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також дослідивши матеріалами справи про порушення митних правил, приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.
Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об'єктивних і суб'єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.
Стаття 472 МК України передбачає адміністративну відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Таким чином, основним безпосереднім об'єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, які підлягають обовязковому декларуванню. Згідно зі ст. 257 МКУ декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незаявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів і предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Таким чином, обов'язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.
Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.
Отже, ОСОБА_5 мав усвідомлювати характер своєї дії, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх настання.
Як вбачається з матеріалів справи та це встановлено судом, 27.02.2018 р. до відділу митного оформлення № 2 МП "Східний термінал" Київської митниці ДФС декларантом ФОП "ОСОБА_5Л." (гр. 14, 54 ЕМД), який будучи уповноваженою особою одержувача товару (власника) ФОП "ОСОБА_6В.", подана електрона митна декларація типу ІМ40АА (далі ЕМД) з метою випуску у вільний обіг товару "Зразки для вивчення споживчого попиту: жіночий одяг трикотажний, новий" у кількості 147 шт., разом із товаросупровідними документами.
Одержувачем, згідно гр. 8 ЕМД, виступає ФОП "ОСОБА_6В.". До ЕМД надано товаросупровідні документи, зокрема інвойс 13.02.2018 р. № 18-390-000032 на суму 499,83 євро. У графі 22 (валюта та загальна фактурна вартість) ЕМД, ОСОБА_5 було заявлено суму 499,83 євро.
ЕМД було прийнято до митного оформлення та присвоєно реєстраційний № UA125020/2018/053064.
Так, пунктом 5 ч. 8 ст. 257 МК України встановлено обовязок декларанта вносити до митної декларації відомості про товари, зокрема: найменування, торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, код товару згідно з УКТЗЕД, найменування країни походження (за наявності), опис упаковки (кількість, вид), кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру, фактурна вартість товарів, митна вартість товарів та метод визначення, ставки податків, суми митних платежів, та інші відомості.
Як визначено ст. 266 МК України, декларант зобовязаний: здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред'явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.
Як вбачається з приєднаних до ЕМД № UA125020/2018/053064 товаросупровідних документів, направлених декларанту отримувачем товару ФОП "ОСОБА_6В.", в них містилася назва, кількість, опис та вартість товару, декларування якого повинен був здійснити ОСОБА_5, а саме "Зразки для вивчення споживчого попиту: жіночий одяг трикотажний, новий" у кількості 147 шт. Згідно інвойсу № 18-390-000032 від 13.02.2018 р., надісланого відправником "IVKOVIC D.O.O." на адресу ОСОБА_6 Вартість даного товару складала 499,83 євро.
У звязку з чим, ОСОБА_5 27.02.2018 р. було задекларовано в повному обсязі весь товар, який ввезено на митну територію України від компанії "IVKOVIC D.O.O.", одержувачем якого виступала ФОП "ОСОБА_6В.", при цьому відповідна ЕМД типу ІМ40ДЕ № UA125020/2018/053064 від 27.02.2018 р. була заповнена в повному обсязі, вказані всі потрібні кількісні та якісні ознаки товару, зазначені в товаросупровідних документах, а також подані всі потрібні документи до митниці.
Відповідно до письмових пояснень особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_5, наданих ним під час складання протоколу про порушення митних правил, які були підтримані його представником у судовому засіданні, будь-яких підстав сумніватися у недостовірності щодо вартості товару, зазначеному у товаросупровідних документах в нього не було, а тому він і вказав вартість товару у точній відповідності до направлених йому, електронними засобами звязку, одержувачем даного товару ОСОБА_6, документів, а саме інвойсу № 18-390-000032 від 13.02.2018 р. Будь-яких документів від компанії "ТНТ Україна", де отримувачем товару виступала ФОП "ОСОБА_6В.", зокрема і інвойсу № 18-390-000032 від 13.02.2018 р., де вартість товару була зазначена 6024,20 євро, останній не отримував.
Фактичних даних, які спростовували б ці пояснення ні в протоколі про порушення митних правил, ні в інших матеріалах справи немає, у звязку з чим суддя вважає їх такими, що відповідають дійсності. Крім того, матеріали справи не містять будь-яких доказів стосовно того, що дійсно ОСОБА_5 мав підстави для сумніву у правильності інформації (вартості, кількості тощо) щодо товару вказаного у протоколі про порушення митних правил.
Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що декларанту об'єктивно було відомо чи могло бути відомо про факт того, що наданий йому одержувачем товару інвойс № 18-390-000032 від 13.02.2018 р. містить недостовірні відомості щодо вартості товару. Це в свою чергу вказує на те, що на момент заповнення електронної митної декларації, ОСОБА_5 була достовірно відома лише інформація про вартість товару, яка підтверджувалася відповідними документами, наданими йому одержувачем товару.
Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
На виконання вищезазначених вимог законодавства, своїх повноважень та обовязків, ОСОБА_5 було здійснено митне оформлення товару, шляхом заявлення за встановленою формою у ЕМД № UA125020/2018/053064 від 27.02.2018 р. точних та достовірних відомостей про товар, відповідно до наданих ФОП "ОСОБА_6В." документів, зокрема інвойсу № 18-390-000032 від 13.02.2018 р. (а.с.23, 24). Відомості про вартість товару зазначені ОСОБА_5 в декларації повністю відповідають вартості товару вказаній у зазначеному вище інвойсі. Інших документів, які вказували б на те, що вартість даного товару є іншою, не має.
Встановлено, що 27 лютого 2018 р. ОСОБА_5, будучи уповноваженою особою товару (власника) ФОП "ОСОБА_6В.", склав та подав до митного оформлення МП "Східний термінал" Київської митниці ДФС, відділ митного оформлення № 2, товаросупровідні документи та електронну митну декларацію, в яку вніс відомості про найменування, кількість та вартість товару, які були зазначені у наданих йому товаросупровідних документах.
Ці обставини свідчать, що ОСОБА_5, як декларант, діяв виключно в рамках своїх повноважень, передбачених ст. 266 МК України, виходячи з наданих йому від одержувача товарів документів, та в нього не було будь-яких підстав вважати, що товаросупровідні документи містять будь-які недостовірні відомості стосовно вартості товару, що переміщується через державний кордон України.
Так, єдиним доказом, на який спирається Київська митниця ДФС на підтвердження наявності в діянні ОСОБА_5 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України, є інвойс від 13.02.2018 р. № 18-390-000032, який містився разом із товаром у МЕВ № GD632693344WW, на якому було проставлено печатку ТОВ "ТНК Україна" (а.с.25-26).
Разом з тим, суддя, звертає увагу, на те, що працівниками митниці не встановлювалося природа походження даного інвойсу, а саме: чи являється даний документ оригіналом, оскільки в матеріалах справи наявна його копія, не засвідчена належним чином (особами, якими вони були надана); як саме даний інвойс опинився разом із товаром у МЕВ № GD632693344WW, ким саме з працівників ТОВ "ТНК Україна" було проставлено печатку даного товариства. Відсутність даних відомостей позбавляє суддю можливості пересвідчитися в ідентичності даного документу.
Крім того, у матеріалах даної справи про порушення митних правил відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_5 дійсно отримував вищезазначений інвойс.
Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
В той же час, у судовому засіданні представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокатом ОСОБА_4 було зазначено, що ОСОБА_5 отримував всі документи для здійснення декларування товару за ЕМД № UA125020/2018/053064 засобами електронного звязку безпосередньою від отримувача даного товару ФОП "ОСОБА_6В.", зокрема інвойс № 18-390-000032 від 13.02.2018 р., який був направлений разом із листом від компанії відправника товару"IVKOVIC D.O.O.". Будь-яких документів від компанії "ТНТ Україна", де отримувачем товару виступала ФОП "ОСОБА_6В." останній не отримував.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, працівником митниці на інвойсі № 18-390-000032 від 13.02.2018 р. (а.с.23), зазначено згідно з оригіналом. Це в свою підтверджує той факт, що декларантом для здійснення митного оформлення вищезазначеного товару до ЕМД № UA125020/2018/053064 було наданого оригінал інвойсу № 18-390-000032 від 13.02.2018 р.
Крім того, інвойс № 18-390-000032 від 13.02.2018 р. (а.с.23) було надіслано ОСОБА_6 представником компанії "IVKOVIC D.O.O.", відправником товару. Це підтверджується листом вх. № 18-390-000032 від 12.02.2018 р. (а.с.24). Зі змісту даного листа вбачається, що вони відправили на адрес ОСОБА_6 зразки їхньої продукції для вивчення споживчого попиту. При цьому зазначили, що зразки відправлені на безоплатній основі, вартість в рахунку-проформі зазначена виключно для митниці.
Сумніви у достовірності вказаних документів, якими керувався ОСОБА_5, як декларант товару, відсутні, оскільки дані документи посвідчені працівником митниці у встановленому законом порядку, після отримання їх оригіналів та перевірки їх на відповідність.
Крім того, суддя враховує, що митний орган при здійсненні своїх повноважень щодо контролю правильності визначення митної вартості товарів в рамках ст. 54 МК України, при здійсненні митного оформлення товарів за ЕМД № UA125020/2018/053064 від 27.02.2018 р., дійшов висновку, в тому числі про вірність визначення митної вартості, та випустив товар "Зразки для вивчення споживчого попиту: жіночий одяг трикотажний, новий" у кількості 147 шт., за інвойсом № 18-390-000032 від 13.02.2018 р. (а.с.23), приєднаного декларантом до електронної митної декларації, у вільний обіг. Такий факт в свою чергу підтверджує, що декларант належним чином виконав всі обов'язки в процедурі митного оформлення товарів, включаючи правильність визначення митної вартості товару.
Ці обставини в сукупності свідчать про те, що висновки митного органу про те, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 не заявлено за встановленою формою у ЕМД від 27.02.2018 р. № UA125020/2018/053064 точні та достовірні відомості щодо вартості товару, якій підлягає обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, базуються лише на співставленні органом доходів і зборів інформації, зазначеної в інвойсі від 13.02.2018 р. № 18-390-000032, який містився разом із товаром у МЕВ № GD632693344WW, на якому було проставлено печатку ТОВ "ТНК Україна" (а.с.25-26) та інвойсі № 18-390-000032 від 13.02.2018 р. (а.с.23), наданого ОСОБА_5 разом із митною декларацією, без належного з'ясування дійсної вартості фактично ввезеного на митну територію України товару.
Так, лише розбіжність чи невідповідність відомостей у вище перелічених документах жодним чином не може свідчити про недостовірність чи неправдивість відомостей, що внесені декларантом до митної декларації, пред'явленої до митного оформлення. Тому інвойс від 13.02.2018 р. № 18-390-000032, який містився разом із товаром у МЕВ № GD632693344WW, на якому було проставлено печатку ТОВ "ТНК Україна", не є належним доказом вчинення дій з метою не заявлення за встановленою формою у ЕМД від 27.02.2018 р. № UA125020/2018/053064 точних та достовірні відомості щодо вартості товару, якій підлягає обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналізуючи вищенаведені письмові докази, суддя приходить до висновку, що декларування ввезеного товару за ЕМД № UA125020/2018/053064 від 27.02.2018 р. було здійснено декларантом ОСОБА_5 у відповідності до вимог митного законодавства, зокрема ст. ст. 257, 264 МК України, оскільки всі обов'язкові для зазначення ознаки були вказані ним у митній декларації в повному обсязі та згідно із товаросупровідних документів, наданих одержувачем товару ФОП "ОСОБА_6В.", що не суперечить вимогам законодавства. У зв'язку з цим, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 при оформленні та поданні вказаної митної декларації не мав на меті заявити недостовірні відомості щодо вартості товару.
Доводи про можливості ОСОБА_5 знати про невідповідність вартості товару, який надійшов, до заявленої вартості у товаросупровідних документах, наданих отримувачем товару, є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки жодних доказів на обґрунтування тверджень про те, що ОСОБА_5 міг знати та міг передбачити, що вартість товару, згідно отриманих від ФОП "ОСОБА_6В." товаросупровідних документів є невірною, мав хоча б якісь підстави для сумніву у правильності інформації в наданих йому товаросупровідних документах, органом доходів і зборів не надано та під час розгляду даної справи судом не встановлено.
Враховуючи зазначене, суддя вважає, що необізнаність ОСОБА_5 про те, що разом із товаром, який надійшов у МЕВ № GD632693344WW, був інвойс від 13.02.2018 р. № 18-390-000032, де зазначена його вартість, яка не відповідала відомостям зазначених та наданих товаросупровідних документах, що є предметом порушення митних правил України, не може свідчити про вчинення останнім дій, спрямованих на зазначення недостовірних відомостей про вартість даного товару в митній декларації.
Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у звязку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ст. 472 МК України, про які вказано в протоколі.
Таким чином, висновки органу доходів і зборів про вину ОСОБА_5 в скоєні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа митного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останнього.
Приймаючи до уваги, що об'єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_5 порушення митних правил за ст. 472 МК України передбачає вчинення лише активних дій, а судом обґрунтовано вище фактичну недоведеність вчинення дій ОСОБА_5, які б були спрямовані на незаявлення за встановленою формою у ЕМД № UA125020/2018/053064 від 27.02.2018 р., точних та достовірних відомостей щодо вартості товару, який підлягає обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, та утворювали об'єктивну сторону даного правопорушення, то не має жодних підстав стверджувати і про наявність суб'єктивної сторони правопорушення в діянні останнього, що в свою чергу виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.
Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним порушення митних правил, визначеного ст. 472 МК України під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.
Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суддя приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_5, за ст. 472 МК України підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 7, 10, 257, 268, 366, 458, 460, 472, ст. ст. 487, 495 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247,ст. ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 КУпАП, суддя,-
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, відносно громадянина України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк