Справа № 467/3/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.01.2018 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності притягувався 14.06.2017 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП, 15.06.2017 року за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП та 16.06.2017 року за ч. 2 ст. 178 КУпАП,

за ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 847037 від 09.10.2017 року вбачається, що 05 жовтня 2017 року о 23 год. 00 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 187 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 847039 від 19.10.2017 року вбачається, що 18 жовтня 2017 року о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання, чим порушив ухвалу суду.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 187 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 680512 від 19.12.2017 року вбачається, що 18 грудня 2017 року о 23 год. 10 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання, чим порушив ухвалу Арбузинського суду.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 187 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 680513 від 20.12.2017 року вбачається, що 19 грудня 2017 року о 23 год. 40 хв. ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання, чим порушив ухвалу Арбузинського районного суду.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст. 187 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 КУпАП, визнав повністю та пояснив суду, що від дійсно декілька разів залишав місце свого проживання після 22 год. 00 хв., оскільки він хворіє, у звязку з чим змушений ходити до свого сусіда, який здійснює йому перевязку рани. Однак, були випадки, коли він відлучався і у звязку з необхідністю відвідати магазин.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали провадження у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до слідуючих висновків.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 26 червня 2017 року відносно ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд терміном на 12 місяців та наступні обмеження :

1)заборона виходу з домоволодіння в нічний час з 22.00 год. до 06.00 год. ранку;

2)заборона перебувати в кафе, ресторанах та інших установах торгівлі, де продаються спиртні напої на розлив;

3)заборона виїзду в особистих справах за межі Арбузинського району без дозволу Арбузинського ВП;

4)обовязкова явка до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП В Миколаївській області один раз на місяць протягом встановленого терміну адміністративного нагляду.

З постанови про ознайомлення піднаглядного з обмеженнями адміністративного нагляду (без дати її винесення) слідує, що ОСОБА_1 ознайомлений з встановленими відносно нього обмеженнями 30 червня 2017 року.

Між тим, адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 187 КУпАП настає у разі порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень можуть застосовуватись такі адміністративні стягнення: 1) попередження; 2) штраф; 2-1) штрафні бали; 3) оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; 4) конфіскація: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об'єктом адміністративного правопорушення; грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення; 5) позбавлення спеціального права, наданого даному громадянинові (права керування транспортними засобами, права полювання); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; 5-1) громадські роботи; 6) виправні роботи; 7) адміністративний арешт; 8) арешт з утриманням на гауптвахті.

Так, з постанови Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП, та звільнено його від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням згідно з положеннями ст. 22 КУпАП, провадження у справі закрито.

Тож, за таких умов, ураховуючи, передбачені ч.1 ст. 24 КУпАП види адміністративного стягнення, адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 187 КУпАП не було накладене.

Отже, ОСОБА_1, будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, хоча і вчинив дії, що свідчать про порушення ним правил такого нагляду, оскільки був відсутній за місцем свого проживання після 22 год. 00 хв., однак вони не утворюють складу адміністративного правопорушення, що передбачений ч.2 ст. 187 КУпАП, так вони не є такими, що вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

При цьому, суд зауважує, що накладення на ОСОБА_1Л адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, передбачених іншими статтями КУпАП, також не утворюють складу правопорушення, визначеного ч.2 ст. 187 КУпАП, оскільки умовою відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП є накладення адміністративного стягнення саме за ч.1 ст. 187 цього Кодексу.

Окрім вказаного, суд звертає увагу, що у протоколах про адміністративні правопорушення хоча і зазначено дати притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, однак будь-яких належних доказів, які б свідчили про це, зокрема, за якими статтями та які рішення були прийняті, не надано.

Більш того, у протоколах про адміністративні правопорушення від 20 грудня 2017 року (серія АА № 680513), від 19 грудня 2017 року (серія АА № 680512), від 09 жовтня 2017 року (серія АА № 847037) вказано, що ОСОБА_1, будучи відсутнім за місцем свого проживання, порушив ухвалу Арбузинського районного суду.

Слід вказати, що ч.2 ст. 187 КУпАП передбачає порушення правил адміністративного нагляду, а не ухвали суду, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення невірно викладена обєктивна сторона правопорушення.

За таких обставин, суд позбавлений можливості самостійно кваліфікувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не може самостійно усунути недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, а тому приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, суд керувався практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) суд розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За правилами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв'язку з чим, дане провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю у звязку з відсутністю у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, що випливає із змісту ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В. Явіца