Дата документу 03.07.2018 Справа № 554/4065/18
П О С Т А Н О В А
Іменем України

3 липня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., при секретарі Гречка Є. В., за участю прокурора Куцака В. А., порушника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, спеціаліста 1 категорії інформаційно-комп`ютерного сектору інформаційно-аналітичного відділу Управління СБ України в Полтавській області, підполковника, до адміністративної відповідальності не притягувався

в с т а н о в и в :

Відповідно до ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України підполковник ОСОБА_1 , як військовослужбовець військової служби за контрактом, під час її проходження зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; здійснювати свою діяльність на засадах законності, поваги до прав і гідності особи, відповідальності перед народом України; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; своєю поведінкою та старанністю подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. ст. 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України. Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Поряд з цим, згідно із загальними положеннями Посадової інструкції займаної підполковником ОСОБА_1 посади, затвердженої начальником УСБУ в Полтавській області від 21.03.2016 № 4/9-627 від 18.03.2016 (далі Інструкція), останній у своїй службовій діяльності керується Конституцією та законами України, постановами Верховної Ради України, актами Президента та Кабінету Міністрів України, Типовим положенням про інформаційно-аналітичний підрозділ регіонального органу та органу військової контррозвідки СБ України, а також іншими нормативно-правовими актами. При цьому, останній підпорядковується безпосередньо начальнику сектору та виконує завдання, визначені цією інструкцією.

Всупереч зазначеному, підполковник ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), без поважних причин, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за контрактом в УСБУ в Полтавській області (дислокується за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, буд. 39) 11, 12, 17, 19, 23 квітня 2018 року самовільно залишив місце служби та 13, 16, 18, 20 квітня, 5, 7, 8, 11, 14, 15, 16 травня 2018 року не з`явився на місце служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби за посадою.

Поряд із цим, у відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України, яким на теперішній час відповідних рішень прийнято не було.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 на визначеній території України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на 31.05.2018 оголошене не було.

Так як ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем, в умовах особливого періоду скоїв самовільне залишення місця служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, суд кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 17211 КУпАП як самовільне залишення військової частини або місця служби.

Після роз`яснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав та показав, що в зазначені в протоколі дні він нібито був на службі, але при цьому знаходився або в іншому корпусі, або в лікарняному закладі. В зв`язку з заявою порушника про присутність його на місці служби або поважності його відсутності на робочому місці, судом з власної ініціативи йому було надано час для надання доказів, які б це підтверджували та оголошено перерву в судовому засіданні. Однак, до вказаного часу таких доказів суду він не надав та в наступне судове засідання не явився, подавши заяву, в якій просив про перенесення судового засідання на іншу дату, не додавши до заяви будь-яких документів, які б підтверджували поважність причини неможливості його явки в суд. В зв`язку з цим суд визнав причину його неявки в судове засідання неповажною, а ненадання ним доказів, про наявність яких він стверджував в попередньому судовому засіданні, як факт відсутності у нього таких, та продовжив розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши його пояснення, дослідивши докази, додані до протоколу, вислухавши міркування прокурора, який вважав доведеною вину порушника у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд приходить до висновку про доведеність його вини, виходячи з наступного.

Відповідно до наказу Центрального управління СБ України від 12.01.2017 № 22 «Про службовий (робочий) час у Службі безпеки України та внутрішній службовий (трудовий) розпорядок» (далі Наказ) для співробітників-військовослужбовців встановлено 5 денний робочий тиждень з 2 вихідними днями субота та неділя (п. 1 Наказу); загальну тривалість часу службового (робочого) часу 40 год. на тиждень, за виняткових випадків, передбачених п. 5 ст. 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (п. 2 Наказу); розподіл службового (робочого) часу початок робочого дня о 09.00 год., перерва на обід з 13.00 год. до 14.00 год., закінчення робочого часу о 18.00 год. (п. 3 Наказу) (а. с. 23).

Згідно довідки ТВО начальника відділу кадрового забезпечення Управління СБ України в Полтавській області № 167 від 15.05.2018 підполковник ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу в УСБУ в Полтавській області на посаді спеціаліста І категорії інформаційно-комп`ютерного сектору інформаційно-аналітичного відділу, службові кабінети якого (в тому числі його робоче місце) знаходяться в адміністративній будівлі № 1 УСБУ в Полтавській області, яке дислокується за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, буд. 39 (а. с. 22).

Довідками щодо входу-виходу до адміністративної будівлі № 1 УСБУ в Полтавській області (м. Полтава, вул. Соборності, 39), виданими 26.04.2018 начальником РСВ УСБУ в Полтавській області та 21.05.2018 заступником начальника РСВ УСБУ в Полтавській області, які були досліджені в суді, встановлено, що ОСОБА_1 перебував на робочому місці за вказаною адресою із наступною періодичністю: 11.04.2018 в період часу з 08.54 год. до 10.04 год.; 12.04.2018 у період часу з 08.58 год. до 09.26 год.; 17.04.2018 у період часу з 08.58 год. до 09.11 год.; 19.04.2018 у період часу з 07.32 год. до 07.35 год.; 23.04.2018 у період часу з 08.48 год. до 08.59 год.; 10.05.2018 у період часу з 08.59 год. до 09.02 год.; 17.05.2018 у період часу з 17.17 год. до 17.48 год. (а. с. 15, 47, 76).

При цьому, як встановлено судом, прямий та безпосередній начальники підполковника ОСОБА_1 , а саме керівництво УСБУ в Полтавській області, начальник ІАВ, його заступник та начальник ІКС ІАВ дозволу останньому у зазначені дати на залишення місця служби адміністративна будівля № 1 УСБУ в Полтавській області (м. Полтава, вул. Соборності, 39) не надавали, будь-яких завдань, розпоряджень, наказів, вказівок по службі, пов`язаних із виходом з указаної будівлі та перебування у службовий час за її межами, не доручали (а. с. 73-74, 75).

Згідно довідки № 217, виданої 08.05.2018 Військово-медичною службою Військово-медичного управління СБУ в УСБУ в Полтавській області (далі ВМС ВМУ) про випадок тимчасової непрацездатності військовослужбовця, у період з 24 квітня по 4 травня 2018 року включно на підставі лікарняного листа Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» від 07.05.2018 № 683231 про звільнення від роботи, ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні та був звільнений від виконання своїх службових обов`язків до 05.05.2018 і з цієї дати мав приступити до служби (а. с. 25, 30).

Відповідно до довідки начальника ВМС в УСБУ в Полтавській області від 2 травня 2018 року підполковник ОСОБА_1 в період з 05 квітня по 18 травня 2018 року на лікуванні (стаціонарному чи амбулаторному) в поліклініці ВМС в УСБУ в Полтавській області не перебував. Однак, ним був наданий до Військово-медичної служби в УСБУ в Полтавській області листок непрацездатності, виданий Комунальним закладом Центром первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Полтави, згідно з яким ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні в даному закладі з діагнозом: Гіпертонічна хвороба II стадії, Криз (24.04.18р.). ГРВІ. Гострий трахеїт, з 24 квітня по 04 травня 2018 року. Дані щодо перебування підполковника ОСОБА_1 на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні в період з 05 травня по 18 травня 2018 року до Військово-медичної служби в УСБУ в Полтавській області не надходили (а. с. 77).

Проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку, що 11, 12, 17, 19, 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби, 13, 16, 18, 20 квітня, 5, 7, 8, 11, 14, 15, 16 травня 2018 року не з`явився на місце служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби за посадою, тобто вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, поведінку під час вчинення правопорушення та після цього, ставлення до скоєного, і вважає, що на нього повинно бути накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Піддати громадянина ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 172-11 КУпАП адміністративному стягненню у виді штрафу сто сорок п`ять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить дві тисячі чотириста шістдесят п`ять гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 352,40 грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А.Г. Савченко