Справа № 470/345/18 14.08.2018 14.08.2018 14.08.2018
Номер провадження: 33/784/365/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 470/345/18
Провадження № 33/784/365/18 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий у першій інстанції Луста С.А.
Доповідач апеляційного суду Лівінський І.В.
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 серпня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Лівінського І.В.,

з секретарем судового засідання Цуркан І.І.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Янковського В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та його захисника - Янковського Валерія Андрійовича на постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 19 травня 2018 року о 17 годині 00 хвилин в с. Озерівка, Березнегуватського району, Миколаївської області ОСОБА_3 керував транспортним засобом марки «ЗІЛ-130», номерний знак НОМЕР_1. У зв'язку з наявністю явних ознак алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, йому запропоновано пройти огляд із застосуванням приладу Драгер та у медичному закладі. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 № 1306 (далі - Правила), про що складено протокол в присутності двох свідків.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 та його захисник - Янковський В.А. просять постанову суду скасувати та закрити провадження, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Апелянти вважають, що постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена без врахування та дослідження всіх фактичних обставин справи, а зібрані у справі докази є неналежними та недостатніми для визнання ОСОБА_3 винним у вказаному адміністративному правопорушенні.

Зазначають про недотримання вимоги щодо змісту та порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, в протоколі є виправлення пунктів Правил, не вказано назву та всіх відповідних реквізитів документу, що посвідчує особу, яку встановлено; не вказано чиї саме пояснення додано до протоколу та в якій кількості вони додаються, тощо.

Крім того, ОСОБА_3 взагалі не було надано під розписку примірника складеного протоколу.

Апелянти вважають, що пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості свідків не можуть вважатись доказами по справі, оскільки ці пояснення є ідентичними та підготовлені з надрукованим текстом ще завчасно до виявлення адміністративного правопорушення. До того ж містять виправлення. Водночас, суд відхилив клопотання про виклик вказаних свідків.

Апелянти зазначають, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції не було роз'яснено ОСОБА_3 його права.

На думку апелянтів, судом порушено таємницю нарадчої кімнати при ухваленні оскаржуваної постанови.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг (частина 7 статті 294 КУпАП), апеляційний суд не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За частиною 1 статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням.

Судом встановлено, що 19 травня 2018 року ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, що є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху, та за частиною 1 статті 130 КУпАП є підставою адміністративної відповідальності.

Вважаючи доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, суд посилався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 259012/543 (а.с.2), особисті письмові пояснення ОСОБА_3 (а.с. 3), пояснення свідків (а.с. 4-5).

В суді своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_3 не визнав, посилаючись, насамперед, на порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Ці ж доводи зазначені і в апеляційних скаргах ОСОБА_3 та його захисника.

Проте, з цими доводами особи погодитись не можна.

Так, підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп'яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція №1452).

Огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого сп'яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп'яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення БД № 259012/543 від 19 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 2).

Ці обставини підтверджуються також письмовими поясненнями ОСОБА_3, в яких він зазначив, що зранку 19 травня 2018 року вживав спиртні напої та о 17.00 годині того ж дня керував транспортним засобом марки «ЗІЛ-130», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження освідування відмовився (а.с. 3). Крім того, обставини відмови ОСОБА_3 продути в алкотестер «Драгер» або проїхати до медичного закладу для виявлення стану алкогольного сп'яніння, підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в своїх письмових поясненнях (а.с. 4-5).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, тощо.

Тому суд, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, особисті письмові пояснення ОСОБА_3, та на письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які, хоча не були допитані судом, але їх письмові пояснення відповідно до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянтів на те, що пояснення свідків є ідентичними, оформленими на відповідних бланках, не можуть бути достатньою підставою для відхилення таких пояснень, оскільки доказів упередженості або зацікавленості цих осіб не надано.

До того ж, наведені показання свідків узгоджуються з особистими поясненнями ОСОБА_3

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, стосуються змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 259012/543 від 19 травня 2018 року з посиланням на невідповідність його вимогам закону.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені статтею 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованому не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція №1395).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права й обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі (частини 1, 2 статті 256 КУпАП, пункт 2 розділу ІІ Інструкції № 1395).

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення БД № 259012/543 складено 19 травня 2018 року о 17 годині 5 хвилин. В протоколі зазначені дата і місце його складення; всі дані особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі, серія та номер посвідчення водія; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків.

Суть адміністративного порушення викладена у послідовності встановлення обставин - керування ОСОБА_3 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (тремтіння пальців рук, запах з порожнини рота), відмова від проходження обстеження на стан алкогольного сп'яніння. Визначено порушення Правил - пункт 2.5 та нормативний акт, який передбачає адміністративну відповідальність - частина 1 статті 130 КУпАП.

Протокол містить і відмітку про роз'яснення положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Протокол підписаний свідками та ОСОБА_3 без будь-яких зауважень. При цьому, як вбачається з тексту протоколу, ставлячи свій підпис, ОСОБА_3 погодився з тим, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав, внесенні про нього дані - правильні (а.с.2).

До протоколу додано пояснення свідків, що передбачено пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 1395.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП та Інструкції № 1395.

Не можуть бути підставою для визнання протоколу недійсним і помилкове зазначення в протоколі підпункту «а» та окремі виправлення, які є опискою, та не впливають на можливість визначення конкретного правопорушення (відмова від проходження огляду), яке було вчинене ОСОБА_3

Доводи апеляційних скарг, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, встановленим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої МВС України 06.11.2015 № 1376 (далі - Інструкція № 1376), не можуть прийматись до уваги, оскільки порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, врегульовано зазначеною вище Інструкцією № 1395. А тому, до спірних правовідносин мають застосовуватись положення саме цієї інструкції, а не Інструкція № 1376, яка є загальною, та застосовується до решти адміністративних правопорушень.

Посилання апелянтів на порушення суддею таємниці нарадчої кімнати спростовується протоколом судового засідання, з якого вбачається, що головуючий оголосив постанову після повернення з нарадчої кімнати (а.с. 25 зворот).

Таким чином, порушень вимог законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та при його розгляді суддею районного суду, які б вплинули на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного проступку та порушили його конституційні права, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та його захисника - Янковського Валерія Андрійовича зал ишити без задоволення, а постанову Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Лівінський