Справа № 486/474/18 21.06.2018 21.06.2018 21.06.2018
Номер провадження: 33/784/287/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №486/474/18 Головуючий у районному суді: Савін О.І.
Провадження № 33/784/287/18 Головуючий у апеляційному суді: Лисенко П.П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Лисенка П.П.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участі:

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

його представника ОСОБА_4,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 травня 2018 року, ухвалену в справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в квартирі АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 383378, 13 квітня 2018 року о 10 годин 35 хвилин співробітники патрульної поліції, на проїжджій частині по вул. Дружби народів у м. Южноукраїнськ, зупинили автомобіль ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, який, як на їх думку, перебував у стані алкогольного сп'яніння.

У зв'язку з цим, ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або у медичному закладі охорони здоров'я.

Той погодився пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора № 6810 "Драгер", який і відбувся у присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до результати тесту № 945, наявність алкоголю в крові ОСОБА_3 становила 2,62 ‰, з чим той погодився.

У зв'язку з цим, компетентним працівником патрульної поліції було складено зазначений вище протокол, який з іншими матеріалами направлено до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, де постановою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 травня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ЦПК України, з накладенням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з названою постановою районного суду, ОСОБА_3 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить її змінити, виключивши з неї висновок про позбавлення його права керування транспортними засобами на строк 1 рік і, на підставі ч.1 ст.21 КУпАП, передати матеріали на розгляд Арбузинської районної громадської козацької організації Арбузинського куріню, Буго-Чорноморського кошу Українського козацтва Миколаївської області - для застосування заходів громадського впливу, з закриттям, на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП, справи.

Одночасно зазначив, що суд не взяв до уваги те, що він щиро розкаюється у вчиненому проступку, є інвалідом другої групи з дитинства, а також піклується про свою 80-річну матір, яка хворіє.

Також звертає увагу на те, що в добровільному порядку повністю сплатив штраф та судовий збір, на виконання оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги та його представника, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне, апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі правила) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють названими Правилами.

За п. 1.10. Правил, водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п.п. «б», «д» п. 2.3., «а» п. 2.9. та п.2.5. Правил водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов'язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У зв'язку з цим, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру встановлення проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду передбачено ст. 266 КУпПАП, постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Згідно них, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським в присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За ч. 2 ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до названого Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

При цьому в правовій позиції Верховного суду України, викладеній у постанові голови Верховного суду України від 22 серпня 2005 року, зазначено, що у конкретній справі закриття справи на підставі ст. 38 КУпАП допустимо лише у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення за умови забезпечення при розгляді справи всебічного, повного й об'єктивного з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, з дотриманням процесуальної форми її розгляду, визначеної законом.

Крім цього, слід зазначити, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, вчинюється один раз і утворює закінчений склад певного правопорушення, після чого правопорушення є закінченим і починають спливати строки накладення стягнення.

Що стосується доказової бази у справах про адміністративні порушення, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 251 та 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу статей 33-35 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Оскаржена постанова у повній мірі відповідає виписаним вище положенням.

Так, з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. - 2 ); протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 383378 від 13 квітня 2018 року (а.с. - 1), письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. - 5-6) вбачається, що 13 квітня 2018 року о 10 годин 35 хвилин ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 і був зупинений працівниками поліції по вул. Дружби народів у м. Южноукраїнську за підозрою у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Такий стан водія було підтверджено оглядом на стан сп'яніння, проведеним за місцем зупинки з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. - 2 ), а саме, технічного засобу «DragerAlkotest», номер приладу АRАМ 2286, за результатом якого в крові ОСОБА_3 виявлено 2,62 ‰ алкоголю, в результаті чого складено протокол серії БД № 383378.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП названі докази є належними та допустимими у справі про адміністративне правопорушення, які, у свою чергу, підтверджуються поясненнями названих свідків та поясненнями самого ОСОБА_3

Виходячи з виписаного, вважаю, що у справі достатньо належних та допустимих доказів тому, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, і, оскільки строки накладення адміністративного стягнення по ньому не спливли, то міський суд зобов'язаний був притягнути його до адміністративної відповідальності та застосувати передбачені названою статтею санкції.

Оскільки Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, з таких же мотивів дійшов такого ж висновку, то оскаржену постанову слід вважати обґрунтованою та законною, а апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Що ж до клопотання ОСОБА_3, викладеного в апеляційній скарзі, про закриття справи з передачею матеріалів до Арбузинської районної громадської козацької організації Арбузинського куріню, Буго-Чорноморського кошу Українського козацтва Миколаївської області для застосування заходів громадського впливу, то з врахуванням характеру правопорушення та кількості алкоголю, вивленого в його крові, то воно не може бути задоволено з наступних підстав.

Згідно диспозиції названої статі, законодавець враховуючи підвищену загрозу дорожньому руху і, взагалі, суспільному порядку, визначив стан сп'яніння, як обов'язкову умову відповідальності за керування автомобілем у такому стані. Звільнення від відповідальності за таке правопорушення необхідно було б вважати нічим іншим, як спотворенням волі законодавця та спонуканням інших водіїв до чинення аналогічних дій, чого судова влада, як державна структура, що призвана забезпечити право громадян на безпечне довкілля, в ніякому разі допустити не може.

Тому, підстав для скасування постанови судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - суд апеляційної інстанції не вбачає.

За такого і керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 травня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

У клопотанні ОСОБА_3 про передачу матеріалів по справі про адміністративне правопорушення на розгляд Арбузинської районної громадської козацької організації Арбузинського куріню, Буго-Чорноморського кошу Українського козацтва Миколаївської області для застосування заходів громадського впливу, з закриттям справи - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області П.П. Лисенко