Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Тинівка Жашківського району Черкаської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 18.06.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 23 квітня 2018 року о 22 годині 40 хвилин ОСОБА_3 керуючи автомобілем Renault д/н НОМЕР_2 на пр-ті Бажана, 19 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, вказує, що згідно з ч.ч.2, 3, 6 ст.266 КУпАП та п.3 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/2230/2018 Постанова винесена суддею Коренюк А.М.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. Пунктом 6 вказаного Порядку визначено конкретні випадки, коли огляд водія на стан сп'яніння проводиться у закладі охорони здоров'я, а саме, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами. За таких обставин ОСОБА_3 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння не відмовлявся.

Звертає увагу захисник і на упередженість судді місцевого суду, у постанові якого зазначено, що правопорушник на виклик суду не з'явився. Тобто всупереч вимогам ст.62 Конституції України до винесення рішення ОСОБА_3, який має процесуальний статус особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказується як правопорушник. Разом з тим, у матеріалах справи немає даних про повідомлення про розгляд справи, а посилання у постанові на те, що дату, час і місце розгляду справи вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності. А тому, розглянувши справу без участі ОСОБА_3 та у спрощеному порядку, на користь чого свідчить зміст постанови, суддею було порушено норми процесуального права та права його підзахисного, передбачені ст.268 КУпАП.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, пропуск якого захисник мотивує тим, що ОСОБА_3 дізнався про прийняте рішення лише 25.06.2018 року під час ознайомлення з матеріалами справи разом із захисником, а останній день подання апеляційної скарги 28.06.2018 року був святковим днем - Днем Конституції України.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_4 і ОСОБА_3, які підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку не відмовлявся, оскільки пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу йому не пропонували; вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

За загальними правилами, які стосуються обчислення процесуальних строків, якщо закінчення строку, який обчислюється днями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день.

Оскільки останній день подання апеляційної скарги припав на 28.06.2018 року святковий день - День Конституції України, а апеляційна скарга подана 29.06.2018 року, тобто на наступний робочий день, строк подання апеляційної скарги пропущено не було і необхідності його поновлювати немає.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше, і містяться його письмові пояснення про те, що він зобов'язується не керувати транспортним засобом, що свідчить про застосування до нього такого заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.266 КУпАП, як відсторонення від керування транспортним засобом; письмових поясненнях свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, в присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Згідно з ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння визначена Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. На виконання вказаної постанови Кабінету Міністрів України з метою створення нормативно-правового підґрунтя діяльності патрульної поліції та закладів охорони здоров'я наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 була затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі - Інструкція).

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно з п.7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Оскільки цими нормами передбачено огляд водія на стан наркотичного сп'яніння виключно лікарем у закладі охорони здоров'я з обов'язковим відібранням зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження, посилання захисника на те, що ОСОБА_3 від огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку не відмовлявся, є безпідставними.

Що стосується доводів захисника про упередженість суду по відношенню до ОСОБА_3, який у постанові до винесення рішення в справі зазначений як правопорушник, а не особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, то з ними не можна погодитися.

Саме цією постановою ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим твердженням про нібито упередженість судді до прийняття рішення є надуманими. І таке поняття, як «порушник» вживається у Кодексі України про адміністративні правопорушення, зокрема, у ст.33, яка встановлює загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дійсно, справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3 та даних про його своєчасне сповіщення, оскільки у справі наявні відомості про направлення йому повістки, а не її отримання. В постанові не йдеться про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено дату, час і місце розгляду справи, як стверджує захисник, а вказано про повідомлення за адресою, зазначеною в протоколі. При цьому слід зауважити, що, незважаючи на те, що адреса у протоколі була зазначена невірно, ОСОБА_3 підписав його, не висловлюючи будь-яких зауважень з цього приводу, а тому повідомлення про розгляд справи направлялося йому саме за цією адресою.

Однак у будь-якому разі при розгляді справи в апеляційному суді права ОСОБА_3 були відновлені і він отримав можливість реалізувати їх у повному обсязі.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 18 червня 2018 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн