Справа № 751/1106/18 Головуючий у 1 інстанції Маслюк Н.В.
Провадження № 33/795/225/2018
Категорія - ч.1 ст. 483 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участю представника Чернігівської митниці ДФС Коваленка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 105 329 грн. 32 коп. в дохід держави та конфіскації на користь держави безпосереднього предмета порушення митних правил, а саме: пиломатеріалів, розпиляних уздовж, обрізних не струганих, не шліфованих, хвойних порід сосни, розміри: дошка - 25/30*100-200*6000 мм, у кількості 32,011 м. куб (1 225 шт.), загальною вагою нетто 24 680 кг, брутто 24 700 кг, вартістю 105 329,32 грн., які зберігаються на складі Чернігівської митниці ДФС.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Чернігівської митниці ДФС суму витрат за зберігання товару - 15 840 (п'ятнадцять тисяч вісімсот сорок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн.. 40 коп. на користь ГУК у м. Києві.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.11.2017 року відділом митного оформлення №1 митного поста «Чернігів - вантажний» Чернігівської митниці ДФС до митного оформлення була прийнята електронна митна декларація типу «ЕК 10 АА» №UA 102150/2017/013660 на товар «Пиломатеріали, розпиляні уздовж, обрізні не стругані, не шліфовані, хвойних порід сосни, розміри: дошка - 25/30*100-200*6000 мм, у кількості 32,011 м.куб (1 225 шт), загальною вагою нетто 24 680 кг, брутто 24 700 кг, вартістю 3 937,35 доларів США». Відправником товару виступає фізична особа - підприємець ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, АДРЕСА_3, отримувачем SC «Lemn Comert» SRL, МД-2075, АДРЕСА_1. Вантаж знаходився в транспортному засобі р.н. НОМЕР_2/НОМЕР_3, перевізник РЕ Ghonchar Mykola, Chernigiv, Ukraine, 14037, Gomelskiy Lane 5/24, водій гр. України ОСОБА_4, паспорт НОМЕР_4. Для здійснення митних процедур відносно товару «Пиломатеріали, розпиляні уздовж, обрізні не стругані, не шліфовані, хвойних порід сосни, розміри: дошка - 25/30*100-200*6000 мм до митного оформлення було надано електронні копії наступних документів, зазначених в гр. 44 митної декларації № UA102150/2017/013660: рахунок-фактуру №2/03-11 від 07.11.2017 року, міжнародну автотранспортну накладну № 636222, контракт № 03-11/17 від 03.11.2017 року, додаток №1 до контракту №03-11/17 від 03.11.2017 року, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 07.11.2017 року серія НОМЕР_5, акт завантаження від 07.11.2017 року та фітосанітарний сертифікат №60/25-6004/ХХ-738253, специфікація №1 від 07.11.2017 року.

Згідно листа Чернігівського обласного управління лісового та мисливського господарства від 09.11.2017 №06/1530, листа Державного підприємства «Чернігівський військовий лісгосп» від 09.11.2017 №1714 було встановлено, що Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 07.11.2017 року серія НОМЕР_5 був виданий на підставі товаротранспортних накладних від 07.09.2017 №019955, від 06.09.2017 №4254.

В ході проведення аналітично-пошукових заходів Чернігівською митницею ДФС встановлено, що вищевказаний товар був виготовлений ФОП «ОСОБА_2» на замовлення ФОП «ОСОБА_3» згідно Акту про надання послуг до договору №1-11/7 від 01.11.2017 року.

Також було встановлено, що на підставі довіреності від 30.10.2017 року, посвідченої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Шібірін О.Г. та зареєстрованої в реєстрі за № 998 (бланк серії НМІ №671477), громадянкою ОСОБА_2 від імені ОСОБА_3 було замовлено та отримано печатку, яка має відтиск «Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1» з метою використання на її власний розсуд, отримано Сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 07.11.2017 серія НОМЕР_5, особисто підготовлено та укладено контракт № 03-11/17 від 03.11.2017 з SC «Lemn Comert» SRL, підготовлено до митного оформлення інші документи до митної декларації № UA102150/2017/013660, отримано електронний цифровий підпис в АЦСК ДФС ФОП «ОСОБА_3» та передано його ФОП «ОСОБА_2» для подання до митного оформлення митної декларації №UA102150/2017/013660.

В ході проведення перевірки було встановлено, що громадянин ОСОБА_3 вказав, що на прохання малознайомої людини зареєструвався, як фізична особа-підприємець, але підприємницьку та зовнішньоекономічну діяльність ніколи не здійснював. Договір про надання послуг з митного оформлення від 01.11.2017 №5-17 з ФОП ОСОБА_6 не укладав. Зовнішньоекономічний контракт № 03-11/17 від 03.11.2017 з SC «Lemn Comert» SRL на поставку пиломатеріалів не укладав та нічого не знає про його існування, на контракті стоїть не його підпис. Про існування печатки «ФОП ОСОБА_3 код НОМЕР_1» йому нічого не відомо. Митну декларацію № UA 102150/2017/013660 не оформлював, до митниці засобами електронного зв'язку чи особисто не подавав, усно чи письмово на її оформлення нікого не уповноважував.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 вказала, що всі дії від імені ОСОБА_3 вона здійснювала на підставі довіреності від 30.10.2017 року зареєстрованої в реєстрі за № 998 (бланк серії НМІ №671477). На всіх документах стоять справжні підписи ОСОБА_3, який на її прохання підписав деяку кількість чистих аркушів паперу для оформлення документів у майбутньому. Контракт №03-11/17 від 03.11.2017 з SC «Lemn Comert» SRL був особисто нею підготовлений, роздрукований на чистих аркушах з підписом ОСОБА_3 так само як і рахунок-фактура №2/03-11 від 07.11.2017. Контракт направлений ОСОБА_2 для підпису контрагенту засобами електронного зв'язку. Контракт укладено від імені першої особи - ОСОБА_3, але фактично укладений нею.

За даним фактом було складено протокол про порушення митних правил № 0954/10200/17 від 16 листопада 2017 року, згідно якого дії ОСОБА_2 мають ознаки таких, що спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару «Пиломатеріали, розпиляні уздовж, обрізні не стругані, не шліфовані, хвойних порід сосни, розміри, загальною вагою нетто 24 680 кг, брутто 24 700 кг, вартістю 3 937,35 доларів США», шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів підроблених документів та документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, тобто порушення митних правил передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Проаналізувавши вищенаведене, вислухавши учасників судового розгляду та свідків, місцевий суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та провадження по адміністративній справі відносно неї закрити.

В обґрунтування своїх вимог вказує на порушення її прав, допущені судом, оскільки розгляд справи відбувся за її відсутності та захисника, попри подані ними заяви про перенесення у зв'язку з перебуванням на лікуванні та відрядженням адвоката, проте суд вирішив, що вони затягують розгляд справи.

Вважає, що не являється суб'єктом даного правопорушення, оскільки вона не подавала документи митному органові, їх було направлено з поштової скриньки ОСОБА_6, яка і в судовому засіданні підтвердила, що саме нею, відповідно до угоди про надання брокерських послуг, укладеної з ОСОБА_3 та за його підписами були направлені документи до митного органу, останній зазначений і у графі «декларант», що підтвердив і в судовому засіданні, ОСОБА_6 також у суді підтвердила, що саме нею було подано документи митному органу, однак судом такі пояснення не були прийняті до уваги.

Крім того вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що вона являється уповноваженою особою декларанта, не доведена і суб'єктивна сторона правопорушення, яке характеризується умисною формою вини, тоді як протокол про порушення митних правил взагалі не містить викладу обставин вчинення нею активних дій, спрямованих на переміщення товару з приховуванням від митного контролю, хоча дії кваліфіковані саме в такий спосіб.

Також вказують, що під час проведення перевірки митним органом було допитано ОСОБА_3 у протизаконний спосіб, оскільки останньому надали підписати заповнений текст пояснень коли він перебував у хворобливому стані, не розуміючи, що з ним відбувається, допит його проводився у автомобілі, що підтвердив у судовому засіданні і працівник митниці, на що судом також не було звернуто увагу, а у виклику свідка ОСОБА_7, якому відомо про незаконність допиту, оскільки він був при ньому присутній, судом було відмовлено.

Сам ОСОБА_3 подав суду письмові пояснення та підтвердив у судовому засіданні факт перебування ним фізичною особою - підприємцем та те, що саме він є власником і відправником товару, тобто підтвердив дійсність зовнішньоекономічного контракту № 03-11/17 від 03.11.2017, який на думку посадовця митного органу був визнаний недійсним, внаслідок чого апелянт вважає, що в протокол, який містить неправдиві відомості щодо відправника є нікчемним документом, тому у її діях відсутній склад адмінправопорушення.

Крім того, вказує на порушення вимог ст. 495 МК України, оскільки в матеріалах справи відсутні оригінали документів, а надані копії засвідчені неналежним чином, що позбавило апелянта можливості проведення незалежної експертизи та підтвердження належності підписів ОСОБА_3 на всій документації з митного оформлення вантажу. А сам протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки не містить даних про місце і час вчинення правопорушення, а винесена судом за результатами його розгляду постанова оголошена з порушенням ст. 285 КУпАП, яка вказує, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи, який судом закінчений 02.05.2018 року, а постанова оголошена 03.05.2018 року, час не визначався, однак на 03.05.2018 року у судді з 8 години були призначені інші справи, чим, на переконання апелянта було порушено таємницю нарадчої кімнати.

Також зазначає апелянт про необґрунтованість рішення суду в частині стягнення з неї витрат на зберігання товарів, які не були підтверджені належними та допустимими доказами.

В судове засідання Апеляційного суду Чернігівської області ОСОБА_2, її представник не з'явились, від представника надійшло клопотання про закриття адміністративної справи у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. .

В судовому засіданні представник Чернігівської митниці ДФС заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін та вказав, що саме ОСОБА_2, як вона пояснювала в ході перевірки, діяла від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від 30.10.2017 року зареєстрованої в реєстрі за № 998. На документах стоять справжні підписи ОСОБА_3, який на її прохання підписав декілька чистих аркушів паперу для оформлення документів у майбутньому. Контракт №03-11/17 від 03.11.2017 з SC «Lemn Comert» SRL був особисто нею підготовлений від імені ОСОБА_3, роздрукований на чистих аркушах з його підписом так само як і рахунок-фактура №2/03-11 від 07.11.2017 та направлений ОСОБА_2 для підпису контрагенту засобами електронного зв'язку. Тому, саме ОСОБА_2 підлягає відповідальності за порушення митних правил.

Заслухавши думку представника Чернігівської митниці, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, за обставин, указаних у постанові, ґрунтується на досліджених судом доказах, яким надана оцінка у сукупності з усіма доказами, розглянутими судом, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 483 МК України є вірною.

Не заслуговує на увагу твердження апелянта про те, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Так, відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає, серед іншого, і за подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що саме ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності для отримання Сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 07.11.2017 року було подано накладну № 56 від 07.09.2017 року на отримання ФОП ОСОБА_3 товару від ПП «Промінь» на суму 55160,28 грн, що підтверджується відміткою Чернігівського обласного управління та мисливського господарства, тоді як ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що зареєстрований як ФОП лише з 30.10.2017 року, тому судом першої інстанції цілком обґрунтовано було зроблено висновок, що власником даного товару не може являтись ОСОБА_3

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов'язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 на підставі нотаріально засвідченої довіреності є представником ОСОБА_3 і від його імені має право заповнювати і подавати декларації. Під час проведення перевірки в своїх поясненнях ОСОБА_3 вказав, що на прохання малознайомої людини зареєструвався, як фізична особа-підприємець, але підприємницьку та зовнішньоекономічну діяльність ніколи не здійснював. Договір про надання послуг з митного оформлення з ФОП ОСОБА_6 не укладав. Зовнішньоекономічний контракт № 03-11/17 від 03.11.2017 з SC «Lemn Comert» SRL на поставку пиломатеріалів не укладав та нічого не знає про його існування, на контракті стоїть не його підпис. Про існування печатки «ФОП ОСОБА_3 код НОМЕР_1» йому нічого не відомо. Митну декларацію № UA 102150/2017/013660 не оформлював, до митниці засобами електронного зв'язку чи особисто не подавав, усно чи письмово на її оформлення нікого не уповноважував.

ОСОБА_2 також вказала, що на всіх документах стоять справжні підписи ОСОБА_3, який на її прохання підписав деяку кількість чистих аркушів паперу для оформлення документів у майбутньому. Контракт №03-11/17 від 03.11.2017 з SC «Lemn Comert» SRL був особисто нею підготовлений, роздрукований на чистих аркушах з підписом ОСОБА_3 так само як і рахунок-фактура №2/03-11 від 07.11.2017. Контракт направлений ОСОБА_2 для підпису контрагенту засобами електронного зв'язку. Контракт укладено від імені першої особи - ОСОБА_3, але фактично укладений нею.

Зазначені пояснення повністю узгоджуються з матеріалами митної справи, а тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що суб'єктом даного правопорушення є ОСОБА_2, з чим погоджується і апеляційний суд та вважає необґрунтованими посилання апелянта відносно того, що в діях ОСОБА_2 відсутній умисел на вчинення даного адміністративного правопорушення.

Той факт, що документи для митного оформлення вантажу направлялись з електронної скриньки ОСОБА_6 не свідчить про те, що дії щодо подачі митних документів вчинені саме нею. Крім того, згідно митної декларації декларантом є ОСОБА_3, а згідно пояснень ОСОБА_2 саме вона здійснювала всі дії з оформлення митних документів.

Зміну позиції ОСОБА_2, ОСОБА_3 та пояснення ОСОБА_6 в суді першої інстанції, на думку апеляційного суду свідчать про намагання ОСОБА_2 уникнути встановлену законом відповідальність. Надання пояснень ОСОБА_3 під тиском жодними даними не підтверджується.

Стосовно розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника, то суд апеляційної інстанції не вбачає порушень права на захист, оскільки останні скористалися правом дати пояснення суду, заявлені ними свідки після перерви у судовому розгляді з'явилися до суду та також надали свої пояснення, яким судом надана оцінка, тому рішення суду щодо можливого затягування розгляду справи було об'єктивним.

Також, є необґрунтованими посилання апелянта на те, що постанова суду винесена з порушенням таємниці нарадчої кімнати, оскільки матеріали справи жодних таких даних не містить.

Стягнення на ОСОБА_2 накладено відповідно до вимог ст. ст. 33, 34 КУпАП з урахуванням її особи, а також характеру скоєного нею правопорушення, а тому судом першої інстанції вірно накладено стягнення у виді штрафу, конфіскації безпосереднього предмета правопорушення, а також суми витрат за зберігання товару, які підтверджені документально (а.с.63) і жодним чином не спростовані.

При таких обставинах, постановлене у справі рішення у частині притягнення ОСОБА_8 до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України із накладенням на неї стягнення є законним і обґрунтованим.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд