АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва МосьондзІ.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 11 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 11 липня 2018 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з даним рішенням судді, потерпілий ОСОБА_2 02.05.2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Також потерпілий подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що судове засідання проходило без його участі, копія оскаржуваної постанови йому не надсилалась, а про прийняте рішення він дізнався лише 01.05.2018 року з реєстру судових рішень, після чого звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, які підтримали подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3, який заперечував проти поданого клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, потерпілий ОСОБА_2 брав участь в судових засіданнях по даній справі та був повідомлений про час наступного судового засідання, яке відбулося 11.01.2018 року та на якому було прийнято оскаржувану постанову, про що свідчить відповідна розписка (а.с.30).

Матеріали справи дійсно не містять даних про отримання потерпілим копії постанови, проте в них відсутня і відповідна заява ОСОБА_2 про вимогу видати йому копію судового рішення.

Як пояснив у судовому засіданні потерпілий, він тривалий час безрезультатно очікував, що суд надішле копію постанови на його адресу, проте з її текстом він ознайомився лише 01.05.2018 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень, після чого, 02.05.2018 року, він подав апеляційну скаргу.

На спростування доводів апелянта про обов'язок суду надіслати йому копію судового рішення апеляційний суд враховує положення ст.285 КУпАП, згідно яких копія постанови протягом трьох днів після закінчення розгляду справи вручається або висилається потерпілому на його прохання.

На переконання суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2, достовірно знаючи про час та місце розгляду справи, мав змогу в значно коротший термін дізнатися про прийняте судом рішення, ознайомитись з ним та реалізувати своє право на його оскарження. Проте, апеляційна скарга була подана лише 02.05.2018 року, тобто за сплином майже 4 місяців після винесення оскаржуваної постанови.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі &q?пр;Олександр Шевченко проти України&quУк; (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та &q?у,;Трух проти України&quУк; (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі &quсп;Пономарьов проти України&quУк; (Заява N 3236/03).

За таких обставин наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не можна визнати поважними, а тому у поновленні строку необхідно відмовити, а апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 11 липня 2018 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз