Справа № 450/1213/18 Провадження № 3/450/622/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О.

розглянувши в м. Пустомити справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1, 27.06. ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

16.04. 2018 р. о 04:30 год., на а/д. «Західний обхід м. Львова» 10 км + 900 м, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мерседес Бенз» н.з. ВС 3688 ЕЕ перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України. Тобто, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання 20.06. 2018 року ОСОБА_1 не прибув, його захисник не прибув також.

ОСОБА_2 викликався у судові засідання 08.05. 2018 року, 17.05. 2018 року, 01.06. 2018 року, 11.06. 2018 року, 20.06. 2018 року.

01.06. 2018 року суду надіслані клопотання про відкладення судового засідання 01.06. 2018 року. Інші судові повістки скеровані на адресу ОСОБА_1 останній за місцем проживання не отримував, у звязку із власною бездіяльністю.

11.06. 2018 року ФОП ОСОБА_3 подав суду клопотання про передачу матеріалів стосовно правопорушника на розгляд трудового колективу, з метою взяття останнього на поруки.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу судом встановлено:

диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п. 2. 9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно п.п. 2 4 р. І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Оглянувши у судовому засіданні відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 070386 від 16.04. 2018 року, судом встановлено, що в працівників поліції виникла обґрунтована підозра вважати, що водій ОСОБА_1, перебуває в стані алкогольного спяніння. З метою встановлення зазначеної обставини чи її відсутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку на стан спяніння. Проте, ОСОБА_1 не виявив бажання пройти такий огляд на місці зупинки т/з., тому був доставлений до КЗ ПРП Пустомитівська ЦРЛ.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 пройшов огляд на виявлення стану спяніння в КЗ ПРП Пустомитівська ЦРЛ, про що лікарем ОСОБА_4Б був складений висновок, з якого слідує що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного спяніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 070386 від 16.04. 2018 року ОСОБА_2 зазначив, що провину визнає, більше такого робити не буде.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що поза розумним сумнівом факт здійснення 16.04. 2018 р. о 04:30 год., на а/д. «Західний обхід м. Львова» 10 км + 900 м, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Мерседес Бенз» н.з. ВС 3688 ЕЕ перебуваючи в стані алкогольного спяніння підтверджений.

Щодо клопотання ФОП ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу з метою застосування до правопорушника заходів адміністративного впливу, суд зазначає наступне: з матеріалів клопотання слідує, що з 02.03. 2018 року ОСОБА_1 працює на посаді водія в ФОП ОСОБА_3, характеризується позитивно є сумлінним працівником. На час вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 лише два місця працював на посаді водія, і при цьому здійснив керування т/з. перебуваючи в стані алкогольного спяніння. Тим самим проявив своє безвідповідальне ставлення до займаної ним посади водія. Крім того, чотирьохмісячний строк роботи ОСОБА_1 в ФОП ОСОБА_3 є надто коротким для встановлення особистих та службових якостей правопорушника. Крім того, суду не була надана копія трудової книжки, наказу про призначення на посаду водія ОСОБА_1 ОСОБА_4 лиш протокол загальних збрів трудового колективу ФОП «Сапрука Андріан Петрович» від 08.06. 2018 року не свідчить про наявність трудових відносин між правопорушником та СПД ФО. Таким чином, клопотання ФОП ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу з метою застосування до правопорушника заходів адміністративного впливу не обґрунтоване.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відсутність обтяжуючих обставин, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, яка не є альтернативною, у виді позбавлення права керування транспортними засобами та штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 грн.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_5