Номер провадження: 33/785/768/18
Номер справи місцевого суду: 3-3473/09
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря Тьосової Я.В.; особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 16.09.2009 року,-

встановив

Зазначеною постановою суду,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 12.09.2009 року в 12 годин 45 хвилин в с. Майори по вул. Польовій керував мопедом Сузукі без номерного знаку з явними ознаками алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказав, що адміністративне стягнення, якому його було піддано, не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, оскільки суд безпідставно застосував до нього найсуворіший вид адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавив його права керування транспортними засобами, яке йому ніколи не надавалось.

Окрім цього, до апеляційної скарги апелянт також додав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому просив поновити йому строк як пропущений з поважної причини, оскільки після розгляду судом справи 16.09.2009 року він вимушений був поїхати до Івано-Франківської області для догляду за хворою матірю та не мав весь цей час можливості оскаржити постанову суду.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції змінити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги доводи апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно наклав на нього найсуворіше адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 с. 130 КУпАП, не врахувавши при цьому того, що ОСОБА_2 ніколи не отримував права керування транспортними засобами.

На момент притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП діяв Кодекс України про адміністративні правопорушення в редакції від 23.07.2009 року, відповідно до якого відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП наставала у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння … Стаття передбачала також кілька видів стягнення: штраф на водіїв від ста п'ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років; громадські роботи на строк від сорока до п'ятдесяти годин; адміністративний арешт на строк від семи до десяти діб.

Відповідно до ст. 33 КУпАП (в ред. від 23.07.2009 р.), при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з абз. 3 п. 28 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.11.2005 року, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином суд, залишивши поза увагою вказані вище вимоги закону та розяснення Пленуму ВСУ, жодним чином не обґрунтував накладення на ОСОБА_2 найсуворішого адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП та не врахував того, що останній взагалі ніколи не наділявся правом на керування транспортними засобами, тому вказана постанова суду підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи допущені судом порушення процесуального закону та те, що ОСОБА_2 на даний час, через майже 10 років, зіткнувся з наслідками винесеного щодо нього рішення суду, оскільки не може бути допущений до навчання задля отримання права керування транспортними засобами, апеляційний суд вважає за можливим поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду від 16.09.2009 року як пропущеного з поважної причини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП (в ред. від 23.07.2009 р.), завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП (в ред. від 23.07.2009 р.) встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП (в ред. від 23.07.2009 р.), орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 фактично свою провину у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення не заперечував та вчинення правопорушення підтверджується також матеріалами справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВН №026661 від 12.09.2009 р. (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_2 погодився зі складеним протоколом та вказав, що претензій не має;

- поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 2), відповідно до яких останній визнав, що вживав спиртні напої, після чого керував своїм мопедом «Сузукі» та вказав, що з правопорушенням згоден.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП (в ред. від 23.07.2009 р.), за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підтвердження відсутності у ОСОБА_2 права керування транспортними засобами, останнім надано довідку з територіально сервісного центру (а.с.5)

Керуючись ст. 33 КУпАП (в ред. від 23.07.2009 р.), враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, визнання ОСОБА_2 своєї провини у його вчиненні, відсутність тяжких наслідків правопорушення, наявність постійного місця проживання та роботи, з урахуванням відсутності у ОСОБА_2 права на керування транспортним засобом, апеляційний суд доходить висновку про можливість зміни постанови суду та достатність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді громадських робіт строком на 40 годин.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова районного суду зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130 ч.1 та 294 КУпАП (в ред. від 23.07.2009 року), апеляційний суд,-

постановив

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 16.09.2009 року - задовольнити та поновити йому строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 16.09.2009 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині накладення стягнення - змінити та застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком на 40 годин.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_3