ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6585/17
провадження № 3/753/2342/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2018 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., з секретарем Гаврилюк О.В., за участю ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 30.05.2017, під головуванням судді Колесника О.М., Самсоненка В.В. визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення: за ст. 124 КУпАП - штраф у розмірі 340 гривень на користь держави; за ч. 4 ст. 130 КУпАП - штраф у розмірі 20 400 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3( три) роки.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_3 остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 320 гривень 00 копійок.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_3 27.03.2017 о 20 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Тойота Кемрі», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Бориспільській, 12-В в м. Києві, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який зупинився попереду під керуванням водія ОСОБА_4, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_3 27.03.2017 о 20 год. 05 хв., перебуваючи за адресою вул. Бориспільська, 12-В в м. Києві, вживав алкогольні напої після скоєння ДТП 27.03.2017 о 20 год. 05 хв. до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Під час складання адміністративного протоколу, водій ОСОБА_3 мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.10 (є), 12.1, 13.1 ПДР України та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду м. Києва, під головуванням судді Кепкал Л.І. скасовано постанову від 30.05.2017, справу повернуто до суду першої інстанції на новий розгляд.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свої раніше надані пояснення та наполягав на тому, що на його думку причиною ДТП, стало те, що водій ОСОБА_4 відкрила дверцята свого автомобіля в той час, коли він проїжджав повз її припаркований автомобіль. У зв'язку з тим, що протягом трьох годин патрульна поліція не прибувала за викликом на місце ДТП ОСОБА_3 пішов додому, вирішивши що поліція не прибуде. Після того, як патрульна поліція прибула на місце ДТП, близько о 23 год. 30 хв., ОСОБА_3 прийшов на місце ДТП, а інспектор патрульної поліції звинуватив його у тому, що ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення, оскільки вживав алкоголь після ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння. В свою чергу, ОСОБА_3 повідомив інспектора патрульної поліції про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП не міг скоювати, оскільки не вживав після ДТП алкоголю, так як відсутні будь-які підтвердження вживання алкоголю після ДТП, одночасно, ОСОБА_3 повідомив про те, що не заперечує проти проходження медичного огляду в закладі охорони здоров'я для спростування факту перебування його в стані алкогольного сп'яніння, однак, патрульний поліцейський категорично наполягав на тому, щоб огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився лише на місці з використанням спеціальних технічних засобів, після чого інспектор патрульної поліції запросив двох свідків у присутності яких повідомив, що ОСОБА_3 відмовляється від проходження в установленому законом порядку огляду на стан сп'яніння.

Інший учасник ДТП - водій ОСОБА_4 спростовувала пояснення водія ОСОБА_3, в письмових поясненнях наполягала на тому, що останній рухаючись у житловій зоні на автомобілі із великою швидкістю не впорався з керуванням автомобіля, оскільки перебував у нетверезому стані, запах алкоголю якого вона відчула при спілкуванні з ним, саме чому вона і запідозрила його у цьому, про що повідомила і працівників поліції.

Працівники патрульної поліції запропонували водію ОСОБА_3 пройти медичне обстеження на стан вживання заборонених препаратів після того, як він відмовився пройти тест на «ДРАГЕР» і отримати відповідне направлення, водій ОСОБА_3 також відмовився. Ці обставини вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення серія БР № 114776 від 28 березня 2017 року, складений інспектором поліції ОСОБА_5 правомірно, з дотриманням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції", а тому може бути підставою для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальністю за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Крім того, до матеріалів справи додані відеозаписи із камер зовнішнього спостереження житлового будинку та нагрудних камер працівників поліції, які приєднано до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення водія ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 124 КпАПУ передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 27.03.2017 о 20 год. 05 хв., керуючи автомобілем «Тойота Кемрі», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Бориспільській, 12-В в м. Києві, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, порушивши п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який зупинився попереду під керуванням водія ОСОБА_4

В суді ОСОБА_3 пояснив, що дана пригода сталась виключно з вини водія ОСОБА_4, яка у порушення ПДР зупинила автомобіль НОМЕР_2 на газоні таким чином, що не можливий зустрічний роз'їзд транспортних засобів, а також залишила відчиненими двері цього транспортного засобу за певний тривалий час до зіткнення автомобіля «Тойота Кемрі», д.н.з. НОМЕР_1 з лівими передніми дверима автомобіля НОМЕР_2, чим створила своїми діями перешкоду та небезпеку для дорожнього руху.

На запитання суду ОСОБА_3 вказав, що на момент ДТП перешкоди не бачив, оскільки була обмежена видимість через яскраве світло з рекламного щита, яке било йому в очі. Клопотання про призначення експертизи перед судом не ставив після скасування оскаржуваної постанови. Винним себе не вважає.

Суд вважає важливими доводи водія ОСОБА_3, втім не може їх врахувати з наступних підстав.

Відповідно до п. 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

На момент ДТП, що мало місце 27.03.2017 о 20 год. 05 хв., за участю автомобіля «Тойота Кемрі», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Бориспільській, 12-В в м. Києві та автомобіля НОМЕР_2, водієм ОСОБА_3 не були дотримані вимоги п.п. 12.1,13.1 ПДР України. Пояснення водія ОСОБА_3 в суді про те, що під час руху була обмежена видимість через яскраве світло від рекламного щита не може бути безумовною підставою для звільнення водія від відповідальності, оскільки на водія покладено обов'язок дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується водієм ОСОБА_3 на час зіткнення автомобіль НОМЕР_2 був припаркований та в русі не перебував.

Факт події ОСОБА_3 не заперечується та підтверджується матеріалами справи, оскільки ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 12.1,13.1 ПДР України. З наведеного вбачається, між порушеннями ПДР України, допущеними ОСОБА_3 та наслідками, які настали в результаті ДТП є прямий причинний зв'язок. Тому суд приходить до висновку про наявність вини у діях водія ОСОБА_3, який керував джерелом підвищеної небезпеки, незалежно від обставин, на які він посилається.

Інші доводи ОСОБА_3 щодо невинуватості в інкримінованому правопорушенні за ст. 124 КпАПУ є безпідставними та такими, що не спростовуются матеріалами справи.

Статтею 130 ч.1 КУпАП зазначено: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура огляду на стан сп'яніння чітко визначена законом.

Проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння передбачає наступні дії - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

У відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду ( в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

В разі відмови в огляді у закладі охорони здоров;я, настає адміністративна відповідальність за відмову від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Так, п.4 ст.130 КУпАП передбачає, що вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу працівника міліції, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду - тягне за собою на водіїв позбавлення права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років або адміністративний арешт на строк від десяти до п'ятнадцяти діб.

Об'єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, усунення протиріч в поясненнях свідків, міг також бути відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення.

Оглядом запису з боді-камер поліцейського, встановлено, що цей запис не містить взагалі будь яких доказів, що після відмови особи пройти тест «Драгер», особі пропонували пройти огляд на стан сп'яніння в медичній установі.

Відповідно до ст.6 Інструкції огляд на стан сп'яніння на мiсцi зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свiдкiв. Не можуть бути залучені як свідки полiцейськi або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

По справі встановлено, що зазначені в протоколі свідок ОСОБА_6 є дружиною правопорушника.

За таких умов, суд не може визнати покази вказаного свідка об'єктивними, оскільки існують обґрунтовані сумніви у їх неупередженості.

Разом з тим, досліджений судом відеозапис з боді-камери поліцейського, де зафіксована поведінка водія ОСОБА_3, та відео із камер зовнішнього спостереження будинку, на переконання суду, підтверджує та доказує наявність у водія ОСОБА_3. ознак сп'яніння та спричинення саме ним ДТП.

Проте за ст. 130 ч.1 КУпАП встановлена відповідальність за керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, і такий факт сп'яніння повинен бути документально доведений, чого по справі не встановлено, і що за протоколом особі керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не ставиться в провину.

Керування автомобілем з ознаками сп'яніння не становить складу адміністративного правопорушення, в противагу тому, що водій якого підозрюють у вживанні препаратів що знижують увагу зобов'язаний пройти відповідне медичне дослідження. Так само законом встановлена відповідальність за відмову особою, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Оскільки встановлений законом порядок огляду на стан сп'яніння ( огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови від такого огляду , направлення поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції ) працівниками поліції виконано, а особа, яка направлялася на огляд до медичної установи, добровільно відмовлялась від такого огляду, мотивуючи це тим, що ним вживались алкогольні напої вже після ДТП, то у водія ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов'язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.п. 2.10є, 12.1, 13.1 ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст.124 та ч.4 ст.130 КУпАП, що підтверджується: поясненнями захисника водія автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_8, який під час розгляду справи судом пояснив, що 27.03.2017 о 20 год. ОСОБА_4 зупинила керований нею транспортний засіб «Субару», д.н.з. НОМЕР_4, біля будинку 12-в по вул. Бориспільській в м. Києві. Переконавшись, що не чинить нікому перешкоди в русі, вона відкрила ліві водійські двері своєї машини та вийшла з неї. В той час як вона діставала свої речі з авто, стоячи впритул до нього, на великій швидкості проїхав автомобіль «Тойота Кемрі», д.н.з. НОМЕР_5, який зачепив двері автомобіля ОСОБА_4 та зупинився далі. Після вказано ОСОБА_4 викликала поліцію. Водій автомобіля «Тойота Кемрі», д.н.з. НОМЕР_5, не дочекавшись поліції, зайшов до будинку. Пізніше на вулицю вийшла дружина ОСОБА_3, яка відмовилась його кликати, однак поліції надавала пояснення; протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №114776; схемою місця ДТП; протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №114746; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які у своїх поясненнях підтвердили відмову ОСОБА_3 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння; рапортом інспектора роти №2 батальйону №2 УПП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5, який вказав, що у водія ОСОБА_3 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тому йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій ОСОБА_3 відмовився, пояснивши тим, що пив пиво після ДТП. У зв`язку з викладеним на нього було складено адміністративний протокол серії БР №114746 за ч.4 ст.130 КУпАП,відеофайлом із нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, що міститься на диску DVD-R, 4.7 GB, з якого вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_3 В.В. при складанні адміністративного протоколу за порушення ст.124 КУпАП було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння та запропоновано пройти медичне обстеження у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_3 відмовився; відеофайлом, що міститься на диску СD-R, 700 МВ, з якого вбачається, що ОСОБА_4 стоїть впритул до свого автомобілю «Субару», в якого відкриті ліві передні двері; в цей час зліва під`їхав автомобіль «Тойота Кемрі» не знижуючи швидкість, а навпаки набираючи її, таким чином здійснив зіткнення з дверима автомобіля «Субару».

Разом з тим, оскільки на час розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчились, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 124,130, 247 п. 7, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення правопорушень, передбачених за ст.124, ч.4 ст. 130 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя Комаревцева Л.В.