Справа № 353/241/18
Провадження № 33/779/313/2018
Категорія ст.183-1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Тисменицької прокуратури ОСОБА_2 на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, розлучений, ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення 120 год. суспільно корисних робіт.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 253 грн. 40 коп.

Згідно оскаржуваної постанови, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 50191744 від 27.02.2018 року, ОСОБА_3 не сплачував аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме станом 01.03.2018 року борг по аліментах становив 28944,4 грн. За таких обставин, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачена відповідальність ст. 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилається на істотне порушення норм Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначає, що діяння за яке ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП, мало місце в період з 23.09.2008 року по 27.02.2018 року, тобто до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП. Враховуючи положення статті 58 Конституції України про незворотність дії в часі нормативно-правових актів, крім випадків коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність, суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог незаконно притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за несплату аліментів.

Крім того, прокурор вказував на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Зокрема вказав на те, що участь прокурора при розгляді даної категорії справ не передбачена, однак враховуючи вимоги ч.5 ст. 7 та ст. 287 КУпАП, а також те, що про оскаржувану постанову йому стало відомо тільки 18.06.2018 року під час ознайомлення з матеріалами справи, просив поновити пропущений строк, а оскаржувану постанову скасувати.

В засіданні апеляційного суду вимоги апеляційної скарги підтримав.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задоволити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи.

Так, адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП України запроваджена Законом України № 2243-VІІІ від 07 грудня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06 лютого 2018 року, шляхом доповнення глави 14 Кодексу України про адміністративне правопорушення статтею 183-1.

Об'єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується бездіяльністю особи, яка повинна сплачувати періодичні платежі кожного місяця у визначеному розмірі і датою вчинення цього правопорушення є відповідний період, протягом якого особа не сплачувала аліменти.

Як вбачається із змісту протоколу про адмінправопорушення №50191744 від 27.02.2018 року складеного щодо ОСОБА_3 за ст. 183-1 КУпАП, правопорушення за яке ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності мало місце в період з 16.02.2016 року по 01.03.2018 року, тобто коли КУпАП не містив норми, яка передбачала відповідальність за несплату аліментів. Тобто, період заборгованості виник до набрання статтею 183-1 КУпАП чинності.

За змістом статті 58 Конституції країни закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння,які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають

Оскільки стаття 183-1 КУпАП України встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі. Тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП України не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментів заборгованості, як підстави притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Притягаючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП суд першої інстанції всупереч ст. ст.8, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, належним чином, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу однобічно, без об'єктивного з'ясування фактичних обставин, не звернув уваги, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, дійшов передчасного висновку про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд ,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Тисменицької прокуратури ОСОБА_2 задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2018 року поновити.

Апеляційну скаргу прокурора Тисменицької прокуратури ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2018 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк