Справа № 303/127/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
09.07.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,
постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2018 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Мукачева, вул. Космонавтів, 36 / 5, Закарпатської області, гр. України, пенсіонер,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 грн. у дохід держави.
Згідно постанови, 05 січня 2018 року приблизно о 00 год. 50 хвилин, по вул. Берегівській об'їзній у м. Мукачево, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110247, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР), та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що в постанові зазначено, що він надавав пояснення 15.02.2017, однак, судове засідання було проведено 12.02.2018, і при цьому, в судове засідання не зявилися та не були допитані зазначені в протоколі свідки. Разом із тим, вказує на те, що він повідомляв працівникам поліції, що не вживав алкогольні напої, а після проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, що було проігноровано працівниками поліції. При цьому, посилається на те, що всупереч вимог передбачених ч. 1 ст. 265-2 КУпАП працівники поліції не затримали транспортний засіб, а лише видали йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, що у свою чергу свідчить про те, що працівники поліції не вбачали в нього ознак алкогольного спяніння. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким у постанові дана правильна оцінка.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 070666 підтверджено, що 05 січня 2018 року о 00-й год. 50 хв. по Берегівській обїзній у м. Мукачево, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110247, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, що підтверджується проведеним на стан спяніння оглядом за допомогою приладу Alcotest 6820 ARHK 0032 (тест № 448) у присутності двох свідків, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР), та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердив те, що права та обовязки йому розяснені, зі змістом протоколу ознайомлений, його копію та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав, що до протоколу внесено правильні дані щодо його особи, а також зазначив, що пояснення надасть у суді (а. с. 1).
З доданого до протоколу тестування на алкоголь убачається, що при проведенні тестування за допомогою приладу «Alkotest 6820» (№ ARHK 0032) у ОСОБА_1 виявлено 0,84 % проміле, із чим останній погодився, про що свідчить його підпис у вказаному тестуванні (а. с. 2).
З акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів убачається, що огляд проведено інспектором ВМАЗ УПП в Закарпатській області Аліджановим К. Ю. у звязку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Огляд проводився в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за допомогою приладу «Alkotest 6820» ARHK 0032. Результат огляду 0,84 % (а. с. 3).
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень, які свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали інспектору Аліджанову К. Ю., убачається, що ОСОБА_1 у їх присутності пройшов огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер», результат огляду 0,84 % проміле (а. с. 4 5).
З рапорту поліцейського роти № взводу № 1 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_4 убачається, що 05.01.2018 о 00 год. 50 хв. по Берегівській обїзній у м. Мукачево екіпажем Олімп-252 у складі інспектора Аліджанова К.Ю., поліцейського ОСОБА_4 та поліцейського СРПП № 2 Ужгородського РВП ОСОБА_5 було зупинено транспортний засіб марки «ЗАЗ 110247», д. н. з. 512-10 ВВ, на якому в темну пору доби не працювала передня ліва фара в режимі ближнього світла. У ході перевірки документів, у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного спяніння і йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Alcotest 6820 на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, на що він погодився. Результат огляду виявився - 0,84 %. Після цього, на ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, посвідчення водія вилучено, ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом, а транспортний засіб залишено на місці зупинки без порушень ПДР. Технічну несправність лівої фари ОСОБА_1 було усунуто на місці зупинки, внаслідок чого йому було оголошено усне зауваження (а. с. 6).
З наявної в матеріалах справи розписки від 05.01.2018 вбачається, що ОСОБА_1 зобовязався не керувати транспортним засобом та залишити його на місці зупинки до повного витверезіння (а. с. 7).
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у зазначені в протоколі час та місці, а також добровільного погодження та проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків та виявлення в нього стану алкогольного спяніння 0,84 %, підтверджується й дослідженим у ході розгляду справи апеляційним судом відеозаписом, що міститься на наявному в матеріалах справи диску.
Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Аліджанов К. Ю. був упереджений при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння та складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушення й, що в нього були підстави фальсифікувати складені ним документи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував ОСОБА_1 під час розгляду апеляційної скарги.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були присутні при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, були підстави для обмови ОСОБА_1 у перебуванні в стані алкогольного спяніння, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував ОСОБА_1 під час розгляду апеляційної скарги.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані які би свідчили про зацікавленість інспектора Аліджанова К. Ю., поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не вказував ОСОБА_1 під час розгляду апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, підписання ним протоколу та інших документів, що містяться у справі, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі й на такі не вказував ОСОБА_1 під час розгляду апеляційної скарги.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор Аліджанов К. Ю. при виконанні своїх функціональних обовязків, проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння та складанні протоколу, діяв у межах наданих йому повноважень.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він повідомляв працівникам поліції, що не вживав алкогольні напої, - апеляційний суд, з урахуванням вищенаведених обставин та доказів, відхиляє як такі, що не спростовують факту керування ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці в стані алкогольного спяніння.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що після проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу виявив бажання пройти огляд у медичному закладі, що було проігноровано працівниками поліції, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом, оскільки з наявних у матеріалах справи доказів, у тому числі й відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом огляду, подавав будь-які зауваження щодо проведення та результатів огляду, тощо, та виявляв бажання пройти огляд у закладі охорони здоровя.
Як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом, відхиляються і доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 265-2 КУпАП працівники поліції не затримали його транспортний засіб, а лише видали йому тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, що у свою чергу свідчить про те, що працівники поліції не вбачали в нього ознак алкогольного спяніння. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що матеріали справи, зокрема, рапорт поліцейського ОСОБА_4, розписка ОСОБА_1 та відеозапис із місця події, достовірно підтверджують факт відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, залишення транспортного засобу на місці зупинки та зобовязання ОСОБА_1 не керувати ним до повного витверезіння.
З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що в постанові зазначено, що він надавав пояснення 15.02.2017, однак, судове засідання було проведено 12.02.2018, і при цьому, в судове засідання не зявилися та не були допитані зазначені в протоколі свідки, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. При цьому, зазначене в постанові твердження про те, що ОСОБА_1 надав пояснення 15.02.2017, апеляційний суд визнає технічною опискою, яка з урахуванням наявних у матеріалах справи та вищенаведених доказів і обставин, жодним чином не впливає на доведеність вини ОСОБА_1. Відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо неявки в судове засідання зазначених у протоколі свідків, апеляційний суд також враховує і те, що підстав сумніватися у достовірності наданих ними інспектору пояснень апеляційним судом не встановлено, і на такі ОСОБА_1 не посилався, а також те, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості заявити клопотання про виклик та допит будь-яких свідків апеляційним судом, однак таких клопотань не заявляв.
На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Фоменка С. М. обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог передбачених пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, є справедливим і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
За таких обставин, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої визнаються апеляційним судом такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, задоволенню не підлягає, у звязку із чим, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги та які б свідчили про незаконність постанови надано не було, і будь-яких клопотань, у тому числі й про виклик свідків, не подавалось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, залишити без задоволення.
Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан