ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_____________________________________________________________________________________
№ 201/6123/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 126-а/8, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 травня 2018 року о 19 годині 15 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався в районі будинку № 10/3 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де, при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався справа в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що коли він рухався по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі в другій смузі та не змінював свою траєкторію руху, то несподівано відбулось зіткнення в районі АЗС «ОККО» з його автомобілем та автомобілем, який наближався до нього справа, оскільки перед АЗС звужувалась дорога і цей автомобіль вимушено перестроювався, при цьому зазначений автомобіль знаходився позаду нього, а тому він не мав можливості запобігти ДТП.

Водій ОСОБА_2, будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що він не порушував правил дорожнього руху, це зробив інший водій ОСОБА_1, який не надав йому перевагу у русі, хоча повинен був це зробити, оскільки він рухався справа, а ОСОБА_1 зліва і останній притулив його до бордюру, у зв'язку з чим від контактування з бордюром в нього лопнули шини правих коліс і потім його відкинуло вліво на автомобіль «Шевролет», що знаходився під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до пошкоджень усієї лівої сторони на його автомобілі, а також усієї правої сторони на іншому автомобілі.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України на водіїв покладається обовязок перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України стало підставою для складання інспектором патрульної поліції вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого водій при зміні напрямку руху не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим автомобілем.

Однак, слід враховувати, що зазначене ДТП відбулось на ділянці дороги, де місце зіткненні між собою двох транспортних засобів знаходиться в 2.3 м. від правого краю проїзної частини, а ширина двох смуг, по яких рухались водії-учасники ДТП до цього, дорівнює 5,8 м., при цьому в подальшому дві смуги обєднуються в одну, а її ширина зменшується до 3,8 м., а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна була в даних умовах керуватись не вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а вимогами абзацу 2 пункту 10.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч. В даному випадку не змінюється ані обсяг обвинувачення ані правова кваліфікації адміністративного правопорушення за вчинення якого притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, а тому судом не здійснюється вихід за межі пред'явленого звинувачення.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 15 травня 2018 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між транспортними засобами відбулось в той час коли водій ОСОБА_2 рухався в правій крайній смузі, а водій ОСОБА_1 слідував зліва по суміжній смузі, при цьому на даній ділянці дороги проїзна частина поступово звужувалась та замість чотирьох смуг у даному напрямку стало дві, у зв'язку з чим траєкторії руху обох водіїв перетнулись і відбулось зіткнення між їх автомобілями, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Таким чином суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1, доводи якого про те, що він не змінював траєкторію свого руху, а навпаки це здійснив інший водій ОСОБА_2, суд визнає неприйнятними, оскільки при формуванні своєї позиції водієм ОСОБА_1 не враховується дорожня обстановка, що склалась на ділянці дороги, де відбулась дана подія, внаслідок якої обома водіями було здійснено одночасне перестроювання транспортних засобів, а тому контактування між ними відбулось їх бічними частинами, а саме лівою стороною автомобіля, що знаходився під керуванням водія ОСОБА_2, з правою стороною автомобіля, що знаходився під керуванням правопорушника.

Заперечення ОСОБА_1 відносно того, що протокол про адміністративне правопорушення не було складено в день пригоди, не суперечить вимогам ст. 254 КУпАП, оскільки відповідно до їх змісту протокол повинен бути складений не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Зазначене повністю взаємоузгоджується з положеннями пункту 6 Розділу VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до яких, у випадках, коли для прийняття обєктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріли ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу патрульної поліції, на території обслуговування якого сталася пригода. Згідно пункту 7 Розділу VІІІ зазначеної Інструкції, уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо обєктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення. Таким чином, слід вважати процедуру оформлення поліцейським даних матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 такою, що відповідає вимогам КУпАП та зазначеної відомчої Інструкції.

Посилання сторони захисту щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення, що знаходиться на розгляді суду, слід вважати безпідставним, оскільки перевіривши зміст даного протоколу на відповідність вимогам закону, зокрема ст. 256 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність порушень на які вказує сторона захисту у своєму клопотанні. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить в собі всі необхідні обставини, необхідні для вирішення справи по суті, зокрема фактичні обставини вчиненого протиправного діяння були викладені в повному обсязі, що дозволяє встановити дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги під час зіткнення автомобілів між собою.

До інших суджень ОСОБА_1 щодо недоліків допущених в протоколі про адміністративне правопорушення у виді зазначення невірної дати судового засіданні, а також вручення останньому копії протоколу неналежної якості, суд ставиться критично, так як зазначені недоліки в протоколі про адміністративне правопорушення не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов'язків.

Відповідно до позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо неналежного оформлення інспектором патрульної поліції схеми місця ДТП, суд, перевіривши її на відповідність вимогам п.п. 4, 5 Розділу VІІІ зазначеної Інструкції, вважає, що даний доказ був оформлений допустимим шляхом та належно відповідає обставинам зафіксованим в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, на схемі місця ДТП було графічно зображено ділянку дороги, на якій сталось ДТП, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини, координати місця зіткнення та інші відомості необхідні для прийняття обґрунтованого та справедливого рішення по справі.

В той же час, суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення іншим водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху, не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень правил дорожнього руху.

Висловлювання правопорушника з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, що, на його думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженими, оскільки останні не знайшли свого обґрунтування під час дослідження сукупності матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись самим правопорушником або трактуватись ним у вигідну для нього сторону. Вказані ОСОБА_1 фактичні обставини могли бути сприйняті ним з субєктивної точки зору, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною людиною індивідуально.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної події з іншим транспортним засобом.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот пятдесяти двох гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_3