Справа № 644/1665/18
Провадження № 3/644/1097/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 червня 2018 р. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Попової В.О.,

секретаря Дашкової К.С.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, офіційно не працюючого, громадянина України, який мешкає: м. Харків, пр. Олександрівський, б. 87, кв. 80, 83,

- за ст. 185 КУпАП:

в с т а н о в и в :

26.04.2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов вищезазначений адміністративний матеріал, складений у відношенні ОСОБА_1

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №191223, ОСОБА_1 08.03.2018 року приблизно в 01-35 год. знаходячись в будинку на площі загального користування за адресою: м.Харків, пр. Олександрівський, буд.87, палив цигарку, на неодноразові законні вимоги працівника поліції ОСОБА_2 припинити правопорушення не реагував, відмовився в грубій формі припинити правопорушення та продовжував чинити протиправні дії, внаслідок чого своїми діями виявив злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

В судовому засіданні 26.04.2018 року ОСОБА_1 винним себе за ст. 185 КУпАП не визнав. Категорично наполягав на тому, що події зазначені в протоколі мали місце в денний час близько 1230 години і поведінка його була цілком законна, проте працівником поліції ОСОБА_2 йому було завдано тілесних ушкоджень, про що він звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про скоєння злочину щодо нього.

Суд вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» наголошено, що при розгляді справ про правопорушення, передбачені статтями 185 і 185-7 КУпАП, судді зобов'язані перевіряти правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення, наявність пояснень особи, яка притягається до відповідальності, та свідків правопорушення, даних, що характеризують цю особу.

Звернуто увагу суддів на необхідність суворого додержання вимог статей 245, 280, 283 КУпАП, які зобов'язують до всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, до встановлення обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, до визначення розміру заподіяної шкоди та перевірки інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також вимагають відображення цих обставин у постанові.

Аналізуючи зміст отриманих судом відомостей з Прокуратури Харківської області ( вих. 17/2-0349-18 від 07.06.2018 року), суд вбачає, що у провадженні слідчого управління прокуратури області перебуває кримінальне провадження №0000349 від 13.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1, щодо спричинення йому тілесних ушкоджень працівниками Управління патрульної поліції Харківської області 08.03.2018. У зазначеному кримінальному провадженні допитані свідки, які у своїх показаннях підтвердили заяву ОСОБА_1 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень працівниками поліції. Допитаний ОСОБА_1 у якості потерпілого. За участю потерпілого ОСОБА_1 проведено слідчий експеримент та призначено проведення додаткової судово - медичної експертизи (з урахуванням проведеного слідчого експерименту). Відповідно до висновку експерта у потерпілого ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які могли утворитися в строк і при обставинах, відомих зі слів ОСОБА_1 - 08.03.2018 був побитий працівниками поліції. На даний час у кримінальному провадженні №0000349 від 13.03.2018 триває проведення досудового розслідування.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» відповідальність за ст. 185 КУпАП настає лише за дії, вчинені винним у зв'язку з виконанням працівником правоохоронного органу службових обов'язків. Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні службових обов'язків, оскільки вимога або розпорядження поліцейського це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі та має бути законодавчо обґрунтованим.

Виходячи з диспозиції вказаної статті, для наявності в діях особи складу зазначеного правопорушення необхідна сукупність обов'язкових елементів, таких як перебування працівників поліції при виконанні службових обов'язків, законність розпорядження або вимоги поліцейського, злісна непокора.

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 173, 173-2, 185, 185-1,185-7 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився.

Згідно ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року» Гурепко проти України», в яких суд нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Собко проти України» («Sobko v. Ukrain», 17 грудня 2015 року, no. 15102/10), визначено, що стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому у скоєнні кримінального злочину право на присутність та ефективну участь у судовому розгляді, під час якого встановлюється обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Це право є частиною власне поняття змагального провадження і також може походити з гарантій, закріплених упідпунктах «с», «d» та «е» пункту 3 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиції викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Чопенко проти України» («Сhopenko v. Ukrain», 15 січня 2015 року, no. 17735/06), «Колоцца проти Італії» («Colozza v. Italy», від 12 лютого 1985 року, no 9024/80) та «Стенфорд проти Сполученого Королівства» («Stanford v. the United Kingdom», від 23 лютого 1994 року, no 16757/90).

Тобто, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25, ЄСПЛ 2002-II, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статті 38 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення про адміністративні правопорушення, яке відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи обставини та події, з приводу яких відносно ОСОБА_3 був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення, строк передбачений ст. 38 КУпАП на момент розгляду справи апеляційним судом сплинув, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.38, 247, 278, 280, 283-285 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 185 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя Попова В. О.