Справа № 493/853/18
Провадження № 3/493/337/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Балта, Одеська область

Суддя Балтського районного суду Одеської області Бодашко Л.І., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника УПД ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В с т а н о в и л а:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 044795 від 16 квітня 2018 року ОСОБА_1 16 квітня 2018 року о 16 год. 26 хв. на автодорозі Р 71 ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21053, д/з ВН 8545 ВІ, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у Балтській ЦРЛ зі згоди водія.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 044795 був складений 16.04.2018 року «поліцейським ГРПП ВОДГРУПДГУНП в Одеській області ОСОБА_3С.»

В даному протоколі не вказано в якому районі Одеської області цей поліцейський працює, його звання, в графі: «свідки чи потерпілі:» відсутні будь які відомості, а в графі: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вказано, що ОСОБА_1 « не згоден з протоколом», але пояснення ОСОБА_1 про те, чому не згоден з протоколом, відсутнє і запису працівника поліції про те, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень немає.

До протоколу доданий висновок щодо результатів медичного огляду, в якому відсутній вихідний номер, номер акту медичного огляду проставлений іншими чорнилами, а час складання висновку виправлений з 16 год. 20 хв. на 17 год. 20 хв., проміле спяніння також виправлені, хто допустив ці виправлення, яка посадова особа, невідомо, що є недопустимим.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вказував, що він вини не визнає та пояснив, що 16.04.2018 року він алкоголю не вживав взагалі та від проходження огляду на стан алкогольного спяніння не відмовлявся, його зупинили працівники поліції, сказали, що він перебуває в стані алкогольного спяніння та стали наполягати на тому, щоб він їхав з ними в Балтську ЦРЛ. Він наполягав, щоб його стан був перевірений на місці працівником поліції за допомогою технічного засобу для огляду на стан спяніння, але працівники поліції повідомили, що у них його немає. З ним разом їхав свідок ОСОБА_4, у якого працівники поліції відмовилися відібрати пояснення, а також йому не дали можливості надати письмові пояснення, права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП також йому ніхто не розяснював, а одразу повезли до лікарні, де лікар не міг найти відповідного апарату, він дув у якусь трубку тричі, а згодом лікар написав висновок, який йому не дали можливості прочитати, а тільки показали де він повинен поставити свій підпис.

Суддя, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол та додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, дійшла наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. З матеріалів цієї справи не вбачається того, що ОСОБА_1 належним чином був ознайомлений зі своїми правами та обовязками, в графі, де вказано, що ОСОБА_1 розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, підпису ОСОБА_1 немає, що свідчить про те, що його ніхто з цими правами не ознайомив, про що вказав і сам ОСОБА_1

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи дану справу по суті, суддя дійшла висновку про необґрунтованість протоколу про адміністративну відповідальність відносно ОСОБА_1 в частині того, що протокол про адміністративне правовопушення відносно ОСОБА_1 є незаконним, оскільки складений з істотними порушеннями вимог діючого КУпАП та неповнотою зібраних поліцейськими матеріалів.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція), Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997р.; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 р.

Прецедентна практика ЭСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально - правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 р.; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 р.); дрібні правопорушення пов'язані з нанесенням шкоди (Рішення ЄСПЛ в справі «Лауко та Кадубеч проти Словаччини», від 2 вересня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору "кримінального обвинувачення" до такої міри покарання, як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції, ЄСПЛ не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень, віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

За таких обставин суддя дійшла висновку, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан спяніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В), а з урахуванням п.15 розділ 3Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735 ще й акт за підписом лікаря закладу охорони здоровя.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що в порушення вимог зазначеної норми Закону, працівниками патрульної поліції не було забезпечено права ОСОБА_1 на проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а одразу направлено для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння до медичного закладу.

До матеріалів справи не долучено жодних доказів, які свідчили би про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу та в присутності двох свідків, а відтак - і жодного доказу дотримання працівниками патрульної поліції процесуального порядку огляду особи на стан алкогольного сп'яніння, встановленого ст.266 КУпАП.

Відповідно до положень п.1.3, п.3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (далі - Інструкція) затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації. Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

Разом з цим, до матеріалів справи долучено диск з записом, зробленим не відомо яким пристроєм, з якого вбачається запис не безперервний, а періодичний, зафіксовано бесіду працівника поліції(якого не видно, а тільки видно його ноги) , відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, який міг би підтвердити чи спростувати дотримання працівниками патрульної поліції вимог ст.266 КУпАП - немає.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодної особи, яка б була свідком того, що ОСОБА_1 керував автотранспортом у стані алкогольного спяніння.

Більш того, до матеріалів справи не долучені пояснення як самого ОСОБА_1, який був не згоден з протоколом, так і свідка, який знаходився поряд з ОСОБА_1 і якому було передано керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а також відсутній акт про відмову ОСОБА_1 від дачі пояснень.

Встановлені суддею порушення вимог КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, допущені працівниками патрульної поліції під час складання матеріалів щодо ОСОБА_1, є безперечною підставою для закриття справи і звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 7, 8, 33, 247, 251, 252, 266, 268, 280 КУпАП суддя,

П о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вилучене у ОСОБА_1 посвідчення водія серії ОІА № 371143, - повернути власнику.

Провадження по справі № 493/853/18, провадженням 3/493/337/18 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1, - закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі ст. 247 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

С У Д Д Я