ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/105/18 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ст.122 КупАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою справу про притягнення ОСОБА_1 До адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП закрито у зв"язку з відсутністю події та складу адміністартивного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне парвопорушення серії БД №419347 від 28 серпня 2018 року, ОСОБА_1 09 серпня 2018 року о 19 год 20 хв, керуючи автомобілем НОМЕР_1, вулицею Крушельницької у м.Тернополі, в порушення п.п.2.3.б, 18.1. ПДР України, наближаючись до нерегульованого пішоходного переходу створив аварійну ситуацію, а саме не був достатньо уважним, не зменшив швидкості руху до повної зупинки та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка переходила проїзну частину в межах нерегульованого пішоходного переходу справа наліво відносно руху автомобіля, від удару пішохід впала на проїзну частину дороги, тобто різко змінила напрямок руху, вживши заходів для забезпечення власної безпеки.

В апеляційній скарзі потерпіла просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за наїзд на неї автомобілем та спричинення їй внаслідок цього тілесних ушкоджень, а також поновити строк на апеляційне оскраження постанови, посилаючись на те, що суд не повідомляв її про час та місце розгляду справи.

Мотивує свої вимоги тим, що внаслідок наїзду на неї автомобіля під керуванням ОСОБА_1 їй заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців та струсу головного мозку, у зв"язку з якими вона перебувала на лікарняному, що підтверджується відповідними документами, внаслідок отриманих травм вона постійно відчуває фізичний біль та моральні страждання, за час лікування витратила 1415 грн. Внаслідок звільнення водія від адмінвідповідальності у зв"язку з відсутністю у його його діях складу адмінправопорушення, вона позбавлена можливості звернутись до суду з позовом про їх відшкодування, а тому просить задовольнити подану нею скаргу.

Заслухавши потерпілу, яка підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, пояснення особи, що притягується до адміністартивної відповідальності, який не заперечив факту наїзду трапортним засобом під його керуванням на потерпілу, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги приходжу до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

З матеріалів справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_2 не повідомлялась про місце, дату та час розгляду справи, під час винесення оскаржуваної постанови присутньою не була. Наведене є поважною причиною пропуску встановленого законом процесуального строку, а відтак його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Разом з тим, у даному випадку пішоходом, якому ОСОБА_1 не надав переваги в русі на нерегульованому пішохідному переході, не вчинялось жодних активних чи пасивних дій як то різко змінити швидкість, напрямку руху або вжиття інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Зміна траєкторії її руху дійсно мала місце, однак не залежала від волі останньої, що у даному випадку впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1, який 09 серпня 2018 року о 19 год 20 хв, керуючи автомобілем НОМЕР_1, вулицею Крушельницької у м.Тернополі внсалідок порушення вимог п.п.2.3.б, 18.1. ПДР України, наближаючись до нерегульованого пішоходного переходу, не був достатньо уважним, не зменшив швидкості руху до повної зупинки та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка переходила проїзну частину в межах нерегульованого пішоходного переходу справа наліво відносно руху автомобіля, чим порушив правила проїзду нерегульованих пішоходних переходів.

Доказами, які підтведжують його вину є протокол про вчинення адмінправопорушення, протокол огляду місця події, письмові пояснення правопорушника, потерпілої та свідків, які були очевидцями наїзду.

У даному випадку, відсутні підстави вважати, що неправомірними діями ОСОБА_1К, була створена аварійна ситуація в розумінні ч.4 ст.122 КУпАП, що виключає склад зазанченого адміністративного проступку.

Приймаючи до уваги те, що дії ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції кваліфіковані невірно, проте, факт порушенням водієм правил дорожнього руху України, які полягало у ненаданні переваги у русі пішоходу на нерегульованому пішоходному переході, внаслідок якого було здійснено наїзд на потерпілу мав місце і адмінвідповідльність за вказане адмінправопорушення передбачена ч.1 ст.122 КУпАП , вважаю, що у вказаному випадку слід діяти за аналогією з кримінальним процесуальним правом, у відповідності до вимог якого суд має право змінити правову кваліфікацію правопорушення, якщо цим не погірщується становище правопорушника, перекваліфікувавши дії ОСОБА_1 З ч.4 ст.122 КУпАП на ч.1 ст.122 КУпАП, оскільки фактичні обставини адмінправопорушення щодо наїзду на пішохода встановлені у протоколі про його вчинення, підтверджуються долученими до нього доакзами та не оспорюються його учасниками.

Проте, у зв"язку з тим, що на день розгляду справи у суді закінчились строки встановлені ст.38 КУпАП притягнення ОСОБА_1 до адмнівідповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаеного ч.1 ст.122 КУпАП провадження у справі слід закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247ч.1 п.7, 280, 294 КУпАП, -

постановив:

Поновити потерпілій строк на оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 18.10.2018 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП у зв"язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення скасувати, винести нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП закрити у зв"язкку з закінченням строків, встановлених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - підпис