Спарва №
Провадження №
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018р. Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Радченко Л.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн невідомий, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.130ч.2 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25.05.2018р., 25.05.2018р., о 17 год. 00 хвил., в м.Бахмут по вул..Незалежності,69, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп,яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя), від продуття алкотестеру «Драгер» у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, про що складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення тексту оголошення в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Інформація про виклик до суду сторін, які проживають на не підконтрольній Україні території» Артемівського міськрайонного суду Донецької області, за адресою: http://arm.dn.court.gov.ua.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши фактичні обставини, приходить до висновку, що вона підлягає закриттю у зв,язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи. Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об,єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Вимоги до протоколу визначені ст.256 КпАП України.

Відповідно до п.2.5 ПДР України вказано, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 130 ч. 1 КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого спяніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача керма особі, що знаходиться в стані алкогольного чи іншого спяніння - тягнуть за собою накладення адміністративного стягнення.

Адміністративна відповідальність за ст.130 ч.2 КпАП України передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Порядок огляду для встановлення стану спяніння встановлено ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008, № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", та інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя № № 1452/735 від 09.11.2015 року ,згідно з якими огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я). Перелік технічних засобів, для проведення огляду на стан алкогольного спяніння встановлений наказом МВС №33 від 01.03.2010. Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків .

Крім того, відповідно до вимог п. 8 зазначеної інструкції передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Отже, лише відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, без його направлення до закладу охорони здоров,я для проведення огляду на стан спяніння ( з наслідками такого направлення) , не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Між тим, у протоколі не зазначено, що ОСОБА_1, у зв,язку з відмовою пройти тестування на стан сп,яніння в місці зупинки, видавалось направлення до закладу охорони здоров,я для проведення медичного огляду на стан спяніння і останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп,яніння. При цьому, до матеріалів не надано направлення до закладу охорони здоров,я.

Крім того, у даному випадку ОСОБА_1 було запропоновано пройти тестування на предмет знаходження у стані алкогольного сп»яніння за допомогою Алкотесту Драгер, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 № 33, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 за № 262/17557 спеціальними технічними засобами для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння є: газоаналізатор "AlcoQuant 6020"; газоаналізатор "Alcotest 6510"; газоаналізатор "Alcotest 6810"; газоаналізатор "Alcotest 7410 Plus com"; прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, "Алконт 01". Як вбачається із наведеного переліку тест (Drager Alcotest) у ньому відсутній та який не відноситься до числа дозволених для застосування Газоаналізаторів на території України.

За таких обставин показники Газоаналізатору Алкотесту Драгер, якщо б таке мало місце, не можуть вважатися допустимим доказом, при цьому, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку на зазначений алкотест до матеріалів не надані.

При цьому, суд не приймає до уваги письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, в частині твердження щодо пропонування працівником поліції ОСОБА_1 пройти освідчення за допомогою спецприладу або медичний огляд і водій відмовився, оскільки, такі пояснення заповнені на завчасно надрукованих бланках, в яких назва алкотестеру не збігається з зазначеним у протоколі , і такі відомості спростовуються самим протоколом, який підписаний тими же свідками.

Згідно з п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що не знайшло підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил Дорожнього руху України та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КУпАП, а тому, протокол про адміністративне правопорушення від 25.05.2018р., з урахуванням вищезазначених обставин, визнається судом як неналежний доказ, а справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.2 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 130, ст.ст. 283-285 КпАП України, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1за ч. 2 ст.130 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суд Донецької області через Артемівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.А.Радченко