Справа № 303/130/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

04.07.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, які подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 зареєстрований у АДРЕСА_2, громадянин України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 08 січня 2018 року о 04-ій годині 35 хвилин на автодорозі сполученням Київ - Чоп 775 км, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що строк на апеляційне оскарження пропустив із поважних причин. Посилається на те, що повідомлення про час та місце розгляду справи він не отримував, оскільки фактично проживає в АДРЕСА_1, а повідомлення суд надсилав йому за місцем його реєстрації - АДРЕСА_2, де мешкає його вітчим, з яким у них неприязні відносини, і який не повідомляв йому про наявність судових викликів. При цьому, вказує на те, що офіційно не працює, а заробляє на життя, надаючи на власному автомобілі періодично послуги з перевезення людей у межах України, і на час розгляду справи - 24.01.2018 перебував у м. Харків, звідки повернувся лише 01.02.2018, у зв'язку із чим, не маючи жодної інформації про рух справи, 09.02.2018 звернувся до канцелярії Мукачівського міськрайонного суду, де дізнався про те, що 24.01.2018 щодо нього винесено постанову і де отримав її копію. Також зазначає, що наявний на повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 9) підпис виконаний не ним і йому не відомо ким виконаний підпис. Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Мукачівського міськрайонного суду від 24.01.2018.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Стверджує, що при проведенні його огляду на стан алкогольного сп'яніння у Мукачівській ЦРЛ були порушені вимоги п. 9 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), щодо використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. При цьому, посилається на те, що спеціальний технічний засіб «Drager», який використовувався лікарем Петрус М. І. для визначення його стану алкогольного сп'яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України, що у свою чергу свідчить про недійсність висновку щодо результату його огляду на стан алкогольного сп'яніння. Тому, апелянт вважає, що суд, не дотримавшись вимог ст. 280 КУпАП взяв до уваги як доказ його вини недійсний висновок лікаря, що потягло за собою безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, який підтримав доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, постанова судді до скасування з таких підстав.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, з наявної в матеріалах справи судової повістки вбачається, що така була направлена судом ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_2, Мукачівського району, однак, з доданої до апеляційної скарги довідки виконкому Обавської сільської ради № 02-23/72 від 16.02.2018 вбачається, що ОСОБА_1 на даний час проживає у своєї дружини ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1, у зв'язку із чим, наведені ОСОБА_1 у клопотанні доводи про те, що повідомлення про час та місце розгляду справи він не отримував, оскільки фактично проживає в АДРЕСА_1, а повідомлення суд надсилав йому за місцем його реєстрації - АДРЕСА_2, де мешкає його вітчим, з яким у них неприязні відносини, і який не повідомляв йому про наявність судових повідомлень, а також про те, що наявний на повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 9) підпис виконаний не ним і йому не відомо ким виконаний підпис, - заслуговують на увагу. Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що 09.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до Мукачівського міськрайонного суду із заявою про видачу оскаржуваної постанови від 24.01.2018, а на форзаці справи міститься розписка ОСОБА_1 про отримання її копії 09.02.2018, що у свою чергу свідчить про обґрунтованість доводів клопотання про те, що саме 09.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до канцелярії Мукачівського міськрайонного суду, де дізнався про те, що 24.01.2018 щодо нього винесено постанову й де отримав її копію.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, тому, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на які посилається ОСОБА_1, - визнаються поважними, у зв'язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, і строк поновлюється. При цьому, апеляційним судом враховуються і вимоги законодавства України щодо доступу особи до правосуддя та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" вказується на таке:

1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови судді вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані як інспектором взводу № 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_4 при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови підлягають задоволенню.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 08 січня 2018 року о 04-ій годині 35 хвилин на автодорозі сполученням Київ - Чоп 775 км, керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 «а» ПДР. При цьому, у постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 083654 від 08.01.2018, висновком із Мукачівської ЦРЛ № 6 від 08.01.2018, постановою серії АР № 7155596 від 08.01.2018. На будь-які інші докази у підтвердження вини ОСОБА_1 у постанові судді не вказується.

Однак, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 9 «а» ПДР та, відповідно, вину в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв'язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, про його винуватість у скоєнні цього проступку.

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 пояснив, що 08.01.2018 алкоголю не вживав. Оскільки його дружина була вагітна та повинна була народжувати, він відвіз її в лікарню. Під час розмови з лікарем, лікар попросив його придбати деякі ліки для дружини, і він поїхав на автомобілі до аптечного кіоску. Дорогою був зупинений працівниками поліції, які почали стверджувати про наявність у нього ознак алкогольного сп'яніння та запропонували йому поїхати в медичний заклад для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, на що він погодився. Огляд проводив лікар за допомогою приладу «Драгер», однак, про результати огляду, його не повідомив. Крім того, ОСОБА_1 пояснив, що під час того, як дружину потрібно було везти в лікарню, він був дуже схвильований, тому теща запропонувала йому вжити ліки «Валеріанку», про що він повідомляв лікаря під час проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння. Разом із тим, вказував на те, що матеріали справи щодо нього сфальсифіковані, і що в нього на утриманні є дружина, яка безробітна, та двоє дітей. Просив визнати його не винуватим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння є висновок лікаря Петрус М. І. від 08.01.2018, складений на підставі акту медичного огляду № 6, складеному о 06-ій годині 2018 року. Проте, вищевказаний висновок не містить відомостей про вміст алкоголю в організмі ОСОБА_1, у тому числі й у кількості, що перевищує допустиму норму - 0, 2 %, яка не тягне настання адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у матеріалах справи, які були направлені з УПП в м. Ужгород та Мукачево до Мукачівського міськрайонного суду відсутні й відомості про те, які саме ознаки алкогольного сп'яніння були виявлені у гр. ОСОБА_1, на підставі яких його було направлено на медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння, а також про те, на підставі яких саме лабораторних досліджень лікар прийшов до висновку про те, що гр. ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Посадові особи Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції, направляючи матеріали справи про адміністративне правопорушення на розгляд до місцевого суду не звернули увагу і на те, що до матеріалів справи не приєднана копія Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - документ, у якому містяться відомості про результати огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров'я.

Однак, вищенаведені обставини, залишились поза увагою суду першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1.

Разом із тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що показник технічного засобу «Драгер», за допомогою якого проводився його огляд на стан алкогольного сп'яніння, становив 0,04 %, у підтвердження чого надав копію Акту медичного огляду № 5 від 08.01.2018. При цьому, з копії вказаного Акту вбачається, що такий складався лікарем Петрус М. І. о 05-ій годині 08.01.2018 за № 5, що у свою чергу не відповідає відомостям, зазначеним у наявному в матеріалах справи Висновку цього ж лікаря, про те, що Висновок складений на підставі даних Акту № 6, складеному о 06-ій годині 2018 року.

Як убачається з дослідженого в ході розгляду апеляційним судом відеозапису, що міститься на наявному в матеріалах справи технічному носії інформації (диску), у такому відсутній відеозапис процедури проходження медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, що у свою чергу позбавляє апеляційний суд можливості з'ясувати як достовірність доводів апеляційної скарги в частині виявлення у ОСОБА_1 алкоголю у кількості 0,04 % та відомостей, зазначених у доданій до апеляційної скарги копії Акту, так і щодо часу складення та номеру вказаного Акту.

Крім того, з наявної в матеріалах справи копії постанови від 08.01.2018 убачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 04-й годині 30 хвилин, а згідно протоколу ОСОБА_1 керував автомобілем о 04-й годині 35 хвилин. Проте, дані відеозапису вказують на те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 04-й годині 10 хвилин, що у свою чергу, свідчить про те, що в зазначений у протоколі час - 04:35 ОСОБА_1 уже не керував і не міг керувати транспортним засобом, позаяк уже був зупинений працівниками поліції. Вказані обставини ставлять під сумнів зазначені в протоколі дані щодо часу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Крім того, про суперечливість у часі складення документів у даній справі, свідчить і той факт, що як уже зазначено вище, у Висновку лікаря вказано, що такий складено на підставі Акту № 6, складеному о 06-й годині 2018 року, а протокол складено о 05-й годині, тобто на годину раніше. Вказані суперечності породжують обґрунтовані сумніви у достовірності викладених у цих доказах відомостей, усунуті апеляційним судом не можуть бути, підлягають усуненню і не дають підстав для висновку про винуватість чи невинуватість особи у скоєнні правопорушення у той чи інший період часу.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що при складанні лікарем Висновку та інспектором протоколу щодо ОСОБА_1 були допущені будь-які описки, у тому числі й щодо вищенаведених обставин.

Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що протокол складено щодо ОСОБА_1 без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, на що не звернув увагу суд першої інстанції, і що у свою чергу призвело до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного вище апеляційний суд також вважає, що зібрані у справі докази не в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 у зазначені у протоколі час та місці транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції всупереч вимог ст. 33 КУпАП не з'ясовувались дані про особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а лише формально зазначено що такі ним враховуються, що підтверджується тим, що такі відомості в матеріалах справи відсутні, як і відсутні передбачені КУпАП та іншими нормативними актами копії документів, які підтверджують право ОСОБА_1 на керування транспортними засобами, зокрема, копія посвідчення водія та копія технічного паспорту на транспортний засіб.

Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з'ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, Управління патрульної поліції, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Під час належного оформлення УПП у м. Ужгороді та Мукачеві необхідно усунути вищевказані недоліки складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, витребувати і приєднати до справи належні докази у підтвердження факту перебування ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці в стані алкогольного сп'яніння, а суду першої інстанції - на підставі зібраних доказів, надавши належну оцінку й доводам апеляційної скарги, прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.

Крім того, під час належного оформлення також підлягає з'ясуванню чи були в інспектора Кушваха Р. С., який складав протокол, та лікаря Петрус М. І., яка склала Висновок щодо ОСОБА_1, підстави для фальсифікації цих документів.

На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не можуть бути задоволені з урахуванням наведених вище недоліків, а також у зв'язку з тим, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню, подана апеляційна скарга - частковому задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення поверненню до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у даній справі не вичерпані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, задовольнити частково.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 січня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан