Дата документу 05.07.2018
ЄУ № 420/640/18
Провадження №3/420/179/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 липня 2018 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши матеріал, який надійшов з Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Новопсковського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР №009094 від 09.05.2018, згідно якого 09.05.2018 о 17 год. 00 хв. по вул. Дружби в с. Рогове Новопсковського району Луганської області ОСОБА_1 керував мопедом «Восход» обємом двигуна 49,9 см3 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Внаслідок таких дій інспектором СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області капітаном ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №009094 від 09.05.2018 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (судової повістки) форми №119, згідно якого ОСОБА_1 особисто отримав судову повістку 23.06.2018, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши письмові докази, відео з місця події, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з наданих до суду письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 09.05.2018, останній став свідком того, що 09.05.2018 в смт. Новопсков по вул Українській ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на вимогу співробітників поліції пройти в установленому законом порядку медичне освідування на стан алкогольного спяніння в категоричній формі відмовився, продути алкотестер «Драгер» на місці відмовився.

Свідок ОСОБА_4 в своїх письмових поясненнях від 09.05.2018 пояснив, що 09.05.2018 в смт. Новопсков по вул. Українській він був свідком того, як ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на вимогу співробітників поліції пройти в установленому законом порядку медичне освідування га стан алкогольного спяніння в категоричній формі відмовився, продути алкотестер «Драгер» на місці відмовився.

З вищевикладеного суд дійшов до висновку, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не були присутні 09.05.2018 по вул. Джерельній в с. Рогове Новопсковського району Луганської області під час події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №009094.

Стосовно факту того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння з подальшою відмовою від проходження медичного огляду в присутності двох свідків, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.

З відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, вбачається, що працівник поліції запитує ОСОБА_1: «ОСОБА_2 сегодня управляли, чем?» (російською мовою). Тобто працівником поліції не було зафіксовано саме факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 з ознаками алкогольного спяніння, після чого він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, а лише зафіксовано факт відмови від проходження такого огляду.

Отже, до суду не надано жодного переконливого доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд оцінює критично, так як подія сталася в с. Рогове по вул. Джерельній, а не в смт. Новопсков по вул. Українській, як зазначають свідки. Тому їх пояснення обєктивно суд не може прийняти як доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та обєктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 55, ECHR 2005, зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_6 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що сукупність досліджених доказів, які обєктивно узгоджуються між собою, як і відсутність доказів на спростування встановлених обставин, не дає переконливих підстав вважати, що ОСОБА_1 09.05.2018, як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у даній справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у вiдношеннi ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку iз відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Суддя: О.С. Стеценко