Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 3/759/312/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Ясельський А.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ГУ СБ України в м. Києві та Київській обл., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер облікової картки - платника податків в матеріалах справи відсутній, який здобув вищу освіту, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працює т.в.о. завідувача І відділу Державної установи «Інститут геохімії навколишнього середовища Національної академії наук України», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за п. 6 ч. 1 ст. 2122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 6/17-40 від 05.12.2017, ОСОБА_1 не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та не забезпечив контролю за охороною державної таємниці, а саме: 21.11.2017 року комісією СБ України проведено тематичну перевірку стану охорони державної таємниці в Державній установі «Інститут геохімії навколишнього середовища НАН України», розташованого за адресою: м. Київ, пр. Палладіна, 34-А, каб. № 210. Встановлено, внаслідок бездіяльності ОСОБА_1, який з 01.06.2016 до 09.10.2017 року займав посаду в.о. завідувача І відділу ДП «ІГНС», в порушення вимог п.п. 434, 435 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних установах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМУ від 18.12.2013 року № 939, в ДП «ІГНС» протягом 2017 року не проводились квартальні та річні (за 2016 рік) перевірки наявності документів і справ з грифом секретності «таємно», в наслідок чого неможливо визначити їх фактичну наявність.

Всупереч вимогам п. 364 Порядку, внаслідок бездіяльності ОСОБА_1, у журналах обліку вхідних (від 14.09.2009 № 4) та підготовлених документів (від 14.09.2009 № 5) з 2014 року не зроблено відміток про місце розташування облікованих в них документів, в наслідок чого неможливо визначити їх фактичну наявність. Комісії СБ України представлено акти знищення секретних документів, за якими були знищені документи (№№ 2, 3, 4, 5 від 24.02.2016, від 26.02.2016, від 02.03.2016, від 11.03.2016). Проте, внаслідок бездіяльності ОСОБА_1, всупереч вимогам п.п. 425, 428 Порядку, у вказаних актах не зроблено відмітки (підписи) про знищення секретних документів та дати.

Крім цього, всупереч вимогам п.п. 425, 428 Порядку, внаслідок бездіяльності ОСОБА_1 після знищення секретних документів у відповідних журналах обліку не зроблено позначки про їх знищення із зазначенням номера і дати складення акту.

Відповідно до звіту про стан забезпечення охорони державної таємниці за 2016 рік, в РСО ІГНС зберігаються документи колишнього СРСР, проте, внаслідок бездіяльності ОСОБА_1, протягом 2017 року не було вжито заходів з перегляду вказаних документів з метою приведення їх у відповідність до вимог діючого Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБ України від 12.08.2005 року № 440. При цьому, вичерпним терміном проведення робіт з перегляду грифів секретності МНСІ колишнього СРСР, відповідно до доручення КМУ від 05.07.2010 року № 1118 дск визначалося 01.07.2011 року.

Наказом від 05.11.2017 № 96-к з 09.10.2017 року ОСОБА_1 переведено на посаду наукового співробітника відділу захисту довкілля та радіаційної безпеки відділення ядерної, радіаційної та техногенно-екологічної безпеки. При цьому, всупереч вимогам п. 762 Порядку, в наслідок бездіяльності ОСОБА_1 не було проведено перевірку наявності МНСІ та не складено акт прийому-передачі цих МНСІ від ОСОБА_1 іншому працівнику, призначеному наказом директора для виконання функцій керівника РСО.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав та щиро розкаявся.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 6/17-40 від 05.12.2017, складений стосовно ОСОБА_1, в якому містяться пояснення останнього, що з викладеним в протоколі згоден, зауважень і доповнень до протоколу немає; копію витягу з наказу № 38-к від 01.06.2016, згідно якого 01.06.2016 ОСОБА_1 тимчасово призначено виконуючим обов'язки завідувача І відділу ДУ «ІГНС НАН України»; копію функціональних обов'язків завідувача режимно-секретного органу Інституту геохімії навколишнього середовища НАН України, затвердженого в.о. директора ІГНС НАН України члена-кореспондента НАН України ОСОБА_2 від 20.03.2013 року; копію облікової картки громадянина ОСОБА_1 про надання допуску до державної таємниці від 14.07.2014; копію наказу № 76 директора інституту НАН України ОСОБА_2 від 12.09.2014, згідно якого ОСОБА_1 надано доступ до інформації з грифом «таємно»; копію письмового зобов'язання ОСОБА_1 у в'язку з допуском до державної таємниці від 12.09.2014; витяг з акту тематичної перевірки стану охорони державної таємниці в Державній установі «Інститут геохімії навколишнього середовища НАНУ», приходжу до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП, в повному обсязі підтверджується даними матеріалами справи в їх сукупності.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, обставин, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю, що стягнення у виді штрафу відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП і є домірним скоєному.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 33, 401, 252, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 2122 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п'ятсот десять) грн 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: