Справа № 369/2250/18 Головуючий у І інстанції Омельченко М. М.
Провадження № 33/780/348/18 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
Категорія 138 16.07.2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області Авраменко М.Г.,

за участі:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- ОСОБА_2

захисника - Хомича І.О.

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 12.02.2018 року о 12.10 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Peugeot Boxer», д/н НОМЕР_2 (власник ТОВ «Апрель Дистрибьюшн», страховий поліс серії АМ/643959 в ПрАТ СК «ПЗУ Україна») на 19 км автодороги Київ-Одеса в межах Києво-Святошинського району Київської області, перед перестроюванням не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю марки «BMW х5», д/н НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався в попутному напрямку ліворуч у тій смузі руху, на яку він перестроювався, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів; в подальшому автомобіль «Peugeot Boxer», д/н НОМЕР_2, перекинувся, вдарився об бетонний блок та перемістився в смугу зустрічного руху, де зіткнувся з автомобілем «RENAUT Magnum», д/н НОМЕР_4, з напівпричепом «Krone», НОМЕР_5, що рухався у зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_6 В результаті ДТП вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а також водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких не визначався. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 10.1, 10.3, пп. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати а провадження закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На думку ОСОБА_2 постанову прийнято незаконно та необґрунтовано. Вважає, що суд першої інстанції не вірно встановив фактичні обставини справи та не надав належної правової оцінки доказам, що містяться у справі, показам учасників справи та свідка.

Вказує, що ДТП сталося з вини ОСОБА_4, який допустив порушення п. 12.3 ПДР України.

Зазначає, що водій ОСОБА_7 мав технічну можливість вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки його транспортного засобу. Свідок ОСОБА_8 зазначив, що автомобілі «Peugeot Boxer» та «BMW х5», рухалися із середньою швидкістю, а також після перестроювання в ліву смугу руху автомобіль «Peugeot Boxer» знаходився на відстані до 10 м.

Звертає увагу, що ділянка дороги, де сталося ДТП, мала пологий кут вгору, транспортні засоби рухалися на підйом, тому дана обставина дозволяла водію «BMW х5», належним чином відреагувати на маневр ОСОБА_2

Вказує, що водій ОСОБА_4, для того , щоб уникнути зіткнення подав звуковий сигнал та блимання фарами замість того, щоб одразу гальмувати, чим втратив час на запобігання зіткненню.

Стверджує, що його дії не перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з даною ДТП, адже у водія автомобіля «BMW х5» було достатньо часу та дистанції (не менше 5-7 метрів), щоб за умови середньо однакової швидкості транспортних засобів не допустити зіткнення автомобілів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку вимог та доводів своєї апеляційної скарги, думку потерпілого та його представника, які заперечували проти її задоволення та просили постанову залишити без змін, заслухавши пояснення експерта та свідка, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до вимог статті 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 14.02.2018, серії БД № 358385

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.02.2018;

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.02.2018;

-письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

З протоколу огляду місця ДТП та схеми до протоколу слідує, що зіткнення відбулось у смузі руху автомобіля «BMW х5», д/н НОМЕР_3. При зіткненні в автомобілі «Peugeot Boxer», д/н НОМЕР_2, була деформована та пошкоджена задня ліва частина - блок фара та крило; в автомобілі «BMW х5», д/н НОМЕР_3, - пошкоджено та деформовано передню праву сторону: переднє праве крило, передню праву блок фару, передній бампер справа, переднє праве колесо; в автомобілі «RENAUT Magnum», д/н НОМЕР_4, при зіткненні був подряпаний бак з лівої сторони, у напівпричепу «Krone», НОМЕР_5, було пошкоджено ліву сторону.

Під час апеляційного розгляду, суд вислухав пояснення потерпілого, який зазначав, що він рухався у крайній лівій смузі в потоці автомобілів зі швидкістю 70-80 км/год., з невідомих причин автомобіль «Peugeot Boxer», який рухався у другій смузі руху, різко почав зміщуватися в його смугу руху, ОСОБА_4 почав сигналити та застосував різке гальмування, проте уникнути зіткнення не вдалось та він вдарився передньою правою частиною керованого ним автомобіля в задню ліву частину автомобіля «Peugeot Boxer».

В апеляційній інстанції свідок ОСОБА_8, який був очевидцем ДТП за участі автомобілів «Peugeot Boxer» та «BMW х5» 12.02.2018 на автодорозі Київ-Одеса в напрямку м. Києва в с. Віта Поштова, який зазначив, що рухався на своєму автомобілі в середній смузі руху із швидкістю 110 км/год. Попереду нього рухався автомобіль «Peugeot Boxer» з такою ж швидкістю, який почав маневрувати в ліву крайню смугу руху. В цей момент почув звуковий сигнал та характерний звук екстреного гальмування автомобіля , який рухався в попутному напрямку, в лівому ряду випереджаючи його. Це був автомобіль «BMW х5». Потім відбулося зіткнення цих автомобілів. На момент зіткнення автомобіль «Peugeot Boxer» здійснював маневр перестроювання в ліву, крайню смугу руху, не закінчивши його.На узбіччі лівої , крайньої смуги руху був сніговий покрив, який знаходився і на проїздній частині. З урахуванням габаритів автомобілів «Peugeot Boxer» та «BMW х5» вони не могли безперешкодо роз'їхатися.

Вислухавши пояснення особи, ОСОБА_2, який зазначав, що переконавшись у безпечності свого маневру, включив покажчик лівого повороту та здійснив перестроювання у ліву крайню смугу руху з метою майбутнього здійснення розвороту у відведеному для цього місці. Після того, як закінчив маневр, тобто повністю перестроївся у ліву крайню смугу та продовжив рух, через декілька секунд почув звуковий сигнал. Поглянувши в ліве дзеркало заднього виду, побачив автомобіль марки «BMW», який наближався до його автомобіля. Одразу після цього відбулося зіткнення автомобілів. Внаслідок чого його автомобіль перекинувся та змістився на зустрічну смугу, де зіткнувся ще з одним автомобілем марки «RENAULT Magnum». На його думку, транспортний засіб «Peugeot Boxer» був для автомобіля автомобіль «BMW х5» небезпекою для руху, а тому в цій ситуації він повинен був керуватись п. 12.3 ПДР. Водій автомобіля «BMW х5» мав технічну можливість вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки його транспортного засобу.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 просив приєднати до матеріалів провадження два висновки експертного дослідження, які були зроблені з його ініціативи.

У Висновку експертного дослідження №11, від 02.04.2018 судовий експерт ОСОБА_11 зазначає, що з моменту виникнення небезпеки для руху водій автомобіля «BMW х5», мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Peugeot Boxer» шляхом застосування своєчасного гальмування, згідно вимог п.п. 12.3 України (варіант 1), або виконанні вимог п.п.13.1 ПДР України - додержання безпечної дистанції до попереду їдучого ТЗ (варіант 2).

В дорожній ситуації, що склалася водій автомобіля «BMW х5» повинен був діяти відповідно до вимог п.п.12.3, 13.1 ПДР України. З технічної точки зору дії водія ОСОБА_4 не відповідали зазначеним вимогам ПДР України.

В дорожній ситуації, що склалася водій автомобіля «Peugeot Boxer» повинен був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР. При умові маневрування під час перестроювання з середньої в ліву смугу руху безпосередньо перед автомобілем «BMW х5» (варіант 1) дії водія ОСОБА_2 з технічної точки зору не відповідали вимогам 10.1 ПДР України. При умові руху в лівій смузі руху протягом 5…6 с. (що відповідає відстані близько 90…10 м - варіант 2) невідповідностей дій водія ОСОБА_12 зазначеним вимогам ПДР не вбачається.

Невідповідність дій автомобіля «BMW х5» вимогам п.п.12.3, 13.1 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться у причинному зв'язку із створенням аварійної обстановки та виникненням наведеної дорожньо-транспортної пригоди у заданих умовах руху (варіант 1,2)

Під час апеляційного розгляду, суд вислухав пояснення експерта Головіна А.М., який зробив висновок №1-04/18 транспортного-трасологічного та автотехнічного дослідження по факту ДТП від 03.04.2018. Який зазначив, що аварійна дорожня ситуація була створена одноособовими діями водія автомобіля «BMW х5» ОСОБА_4, які суперечили вимогам п.п.1.5, 2.3 б, 11.2, 12.3 та 13.1 ПДР України.

Відповідно до вимог п.п.1.5, 2.3 б, 11.2, 12.3 та 13.1 ПДР України водієві автомобіля «BMW х5» при русі в крайній ліві смузі, належало бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою (особливо при наближені до зон поворотів і розворотів), відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки, підтримувати безпечну дистанцію та інтервали до інших ТЗ в потоці та до стаціонарних об'єктів (бетонних блоків) і не пізніше моменту зміщення автомобіля «Peugeot Boxer» до коридору руху автомобіля «BMW х5» на відстань менше 1,1 м. своєчасно зупинити швидкість до швидкості руху автомобіля «Peugeot Boxer» аж до повної зупинки і мати на увазі, що для подальшого безпечного руху в третій смузі руху має бути коридор руху шириною не менше 3,6 м. та лише у випадку вирівнювання автомобіля «Peugeot Boxer» у третій смузі руху, автомобіль «Peugeot Boxer»можна було безпечно випередити виключно з правого з урахуванням бічних інтервалів по відношенню до ТЗ і відповідним наданням переважного права для руху ТЗ другої смуги.

Вказав, що з технічної точки зору події дорожньо-транспортної пригоди скоріше за все розвивалися за версією водія ОСОБА_2, що встиг автомобілем завчасно та повністю перестроїтися у третю смугу руху для подальшого виконання повороту (розвороту) у дозволеному місці. З технічної точки зору мови про несподіваність для водія ОСОБА_4 зміщення автомобіля «Peugeot Boxer» з другої в третю смугу руху йти не може, оскільки з пояснень ОСОБА_4 він реагуючи на маневр, встиг хробити значну кількість справ (подати звуковий сигнал, «моргав» світлом фар, різко гальмував, встиг зміститись в ліво, наскільки це дозволяли бетонні блоки). Тому версія водія з технічної точки зору в частині несподіваності і малої відстані між автомобілями при зміщені останнього є малоймовірною.

Суд не погоджується із вказаною позицією, оскільки експертами не взято до уваги дорожню обстановку, погодні умови та швидкість транспортних засобів. Розмір ширини смуги був менший в зв'язку з погодними умовами. На схемі ДТП міститься відповідні посилання на це і з неї можна прийти до висновку що фактична ширина смуги була не білою чим 3,2 метри. Що в свою чергу впливає на висновки експертів. Обидва авто технічно не могли знаходитись одночасно в одній смузі руху, адже згідно технічних характеристик автомобілів ширина «Peugeot Boxer» складає 2050см., а «BMW х5» - 2197см. При складанні цих показників загальна ширина обох автомобілів складає 4247 см. Тому вказані два автомобіля не могли рухатись на одній смузі руху, а дорожньо-транспортна пригода трапилась під час маневрування. Не була врахована швидкість автомобілів, яка згідно пояснень свідка була близько 110 км/год., хоча на тій ділянці дороги обмеження швидкості до 50 км/год.

Суд критично ставиться до показань особи, яка притягується до адміністративної відповідальності оскільки, як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_2 повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, згідно п.п. «б» п.2.3 ПДР України. В порушення п. 10.1 ПДР України, перед початком маневру не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху. В порушення п.10.3 ПДР при перестроюванні водій не надав дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Як вбачається з пояснень свідка обидва водії ОСОБА_2 і ОСОБА_4 рухались з перевищенням швидкості безпосередньо перед зіткненням автомобілів, але ця обставина не впливає на висновки суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_14 правил дорожнього руху, які потягли за собою наслідки передбачені ст. 124 КУпАП.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі та поясненнях сторони захисту не спростовують обставин, викладених у постанові суду першої інстанції. Підстав для зміни чи скасування вказаної постанови за наслідком розгляду апеляційної скарги не вбачаю.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв'язку з чим постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2018 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення ,а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 березня 2018 року, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко