П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2018 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А. розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2018 року працівниками Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 059299, відповідно до якого, 06 липня 2018 року близько 03 години 30 хвилин, по вул. Райдужна, 17 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нетипова повелінка. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення, які долучені до матеріалів адміністративної справи, з яких убачається, що він разом з братом ОСОБА_2 дійсно перебував в автомобілі «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1, однак за кермом перебував його брат, він же перебував на задньому пасажирському сидінні. Так як брат забув свої особисті речі у товариша вдома, він припаркував автомобіль та побіг за речами. Він продовжував знаходитись на задньому сидінні, коли до автомобіля підійшли працівники поліції та постукали в заднє скло. Він відкрив двері та запитав в чому проблема. Один з працівників поліції запитав, що він робить в автомобілі та де водій. Він повідомив, що водій повернеться через декілька хвилин, однак, поліцейські не зважаючи на це, вирішили скласти на нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Саме тому він просить закрити провадження по цій справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки не керував автомобілем.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеозаписи з диску, суд приходить до наступного.

При відтворенні відеозапису з диску було встановлено, що працівники поліції розпочали відеозапис спілкування з ОСОБА_1, однак, факту керування транспортним засобом останнім даний відеозапис не підтверджує.

Крім того, в судове засідання неодноразово викликались свідки, які засвідчили відмову особи, що притягається до адміністративної відповідальності, від проходження огляду на стан сп'яніння, однак, свідки, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Таким чином суд був позбавлений можливості перевірити обставини, зазначені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення відповідної категорії.

Під керуванням транспортними засобами слід розуміти виконання функцій водія під час руху транспорту.

В диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Поряд з цим, в супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення, виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У судове засідання ОСОБА_1 надав письмові пояснення, про обставини справи, які повністю узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та підтверджуються відеозаписами, а тому, не викликають сумніву щодо їх достовірності і саме їх суд бере до уваги.

Крім того, приймаючи до уваги, що в справі відсутні інші належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1, то провадження у справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251, 252, 280 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мельниченко Л.А.