Справа № 363/767/18
Провадження №3/367/1172/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 червня 2018 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Пархоменко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2., с.Лютіж,

АДРЕСА_1,

за ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №41-03/49 від 27.02.2018 року, ОСОБА_1 обраний депутатом Вишгородської районної ради відповідно до рішення першої сесії Вишгородської районної ради VII скликання від 12.11.2015 «Про підсумки виборів, реєстрацію та визнання повноважень депутатів Вишгородської районної ради VII скликання». На засідання вісімнадцятої сесії Вишгородської районної ради VII скликання Київської області, що відбулося 23.02.2017 у приміщенні Вишгородської районної ради за адресою: площа Шевченка, 1, м.Вишгород, Київська обл., було розглянуто питання «Про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області». Одним із кандидатів включених до вказаного списку є ОСОБА_1 Статтею 68 Закону України «Прос судоустрій і статус суддів» визначені гарантії прав присяжних. Так, відповідно до частин першої, другої та третьої статті 68 вказаного Закону, присяжним за час виконання ними обовязків у суді виплачується винагорода, розрахована виходячи з посадового окладу судді місцевого суду з урахуванням фактично відпрацьованого часу в порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Присяжним відшкодовуються витрати на проїзд і наймання житла, а також виплачуються добові. Зазначені виплати здійснюються за рахунок коштів бюджетної програми на здійснення правосуддя територіальними управліннями Державної судової адміністрації України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Слід зазначити, що наказом Державної судової адміністрації України від 05.10.2016 №198 затверджено Порядок виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обовязків у суді, згідно якого встановлюється наступний порядок нарахування: присяжному за час виконання ним обовязків у суді виплачується винагорода, розрахована виходячи з посадового окладу судді місцевого суду (із застосуванням відповідного регіонального коефіцієнту) з урахуванням фактично відпрацьованого часу. Починаючи з 2017 року зазначена винагорода нараховується у порядку, визначеному статтею 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «про судоустрій і статус суддів», з урахування пункту 24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону, в якому визначено розмір посадового окладу судді місцевого суду у сумі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2017 року становив 1600 грн.). Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2018 року становить 1762 грн.

Крім того, за присяжними на час виконання ними обовязків у суді за місцем основної роботи зберігаються всі гарантії та пільги, визначені законом. Час виконання присяжним обовязків у суді зараховується до всіх видів трудового стажу. Звільнення присяжного з роботи або переведення на іншу роботу без його згоди під час виконання ним обовязків у суді не допускаються. Також, на присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обовязків із здійснення правосуддя. За обґрунтованим клопотанням присяжного заходи безпеки щодо нього можуть уживатися і після закінчення виконання цих обовязків.

Таким чином, 23.02.2017 під час засідання Вишгородської районної ради VII скликання Київської області у депутата Вишгородської районної ради ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, обумовлений бажанням отримати ним в подальшому матеріальної вигод, передбаченої статтею 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до відомостей відкритого поіменного голосування депутатів Вишгородської районної ради на вісімнадцятій сесії VII скликання 23.02.2017 за проект рішення «Про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області» проголосували 29 депутатів (з 29 присутніх на засіданні), в тому числі і ОСОБА_1

З протоколу вісімнадцятої сесії Вишгородської районної ради VII скликання Київської області від 23.02.2017 вбачається, що депутат Вишгородської районної ради VII скликання Київської області ОСОБА_1 під час засідання ради, в тому числі і під час розгляду Вишгородською районною радою питання «Про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області» не повідомляв про наявність у нього конфлікту інтересів. Отже, депутат Вишгородської районної ради VII скликання Київської області ОСОБА_1, маючи приватний інтерес, який полягав в отриманні ним статусу присяжного Вишгородського районного суду, а також отримання, в подальшому, матеріальної вигоди, передбаченої статтею 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», попередньо самостійно публічно не оголосив про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядався вказаний проект рішення та взяв участь у голосуванні за його прийняття.

Депутат Вишгородської районної ради VII скликання Київської області ОСОБА_1, всупереч вказаним нормам законодавства, усвідомлюючи наявну суперечність між приватним інтересом та його представницькими повноваженнями, з метою задоволення власних, корисливих інтересів не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, публічно не оголосив про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час розгляду та прийняття рішення Вишгородською районною радою VII скликання від 23.02.2017 «Про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області» відносно себе, чим порушив вимоги пунктів 1,2 частини першої статті 28, частини першої статті 35 Закону України «Про запобігання корупції», частини першої статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Своїми діями, які виразились у неповідомленні Вишгородської районної ради про реальний конфлікт інтересів, ОСОБА_1, вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.172-7 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 41-03/50 від 27.02.2018 р., ОСОБА_1 обраний депутатом Вишгородської районної ради відповідно до рішення першої сесії Вишгородської районної ради VII скликання від 12.11.2015 «Про підсумки виборів, реєстрацію та визнання повноважень депутатів Вишгородської районної ради VII скликання». На засідання вісімнадцятої сесії Вишгородської районної ради VII скликання Київської області, що відбулося 23.02.2017 у приміщенні Вишгородської районної ради за адресою: площа Шевченка, 1, м.Вишгород, Київська обл., було розглянуто питання «Про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області». Одним із кандидатів включених до вказаного списку є ОСОБА_1 Статтею 68 Закону України «Прос судоустрій і статус суддів» визначені гарантії прав присяжних. Так, відповідно до частин першої, другої та третьої статті 68 вказаного Закону, присяжним за час виконання ними обовязків у суді виплачується винагорода, розрахована виходячи з посадового окладу судді місцевого суду з урахуванням фактично відпрацьованого часу в порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Присяжним відшкодовуються витрати на проїзд і наймання житла, а також виплачуються добові. Зазначені виплати здійснюються за рахунок коштів бюджетної програми на здійснення правосуддя територіальними управліннями Державної судової адміністрації України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Слід зазначити, що наказом Державної судової адміністрації України від 05.10.2016 №198 затверджено Порядок виплати винагороди та відшкодування витрат, виплати добових присяжному за час виконання ним обовязків у суді, згідно якого встановлюється наступний порядок нарахування: присяжному за час виконання ним обовязків у суді виплачується винагорода, розрахована виходячи з посадового окладу судді місцевого суду (із застосуванням відповідного регіонального коефіцієнту) з урахуванням фактично відпрацьованого часу. Починаючи з 2017 року зазначена винагорода нараховується у порядку, визначеному статтею 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «про судоустрій і статус суддів», з урахування пункту 24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону, в якому визначено розмір посадового окладу судді місцевого суду у сумі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2017 року становив 1600 грн.). Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2018 року становить 1762 грн.

Крім того, за присяжними на час виконання ними обовязків у суді за місцем основної роботи зберігаються всі гарантії та пільги, визначені законом. Час виконання присяжним обовязків у суді зараховується до всіх видів трудового стажу. Звільнення присяжного з роботи або переведення на іншу роботу без його згоди під час виконання ним обовязків у суді не допускаються. Також, на присяжних поширюються гарантії незалежності і недоторканності суддів, установлені законом, на час виконання ними обовязків із здійснення правосуддя. За обґрунтованим клопотанням присяжного заходи безпеки щодо нього можуть уживатися і після закінчення виконання цих обовязків.

Таким чином, 23.02.2017 під час засідання Вишгородської районної ради VII скликання Київської області у депутата Вишгородської районної ради ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, обумовлений бажанням отримати ним в подальшому матеріальної вигод, передбаченої статтею 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Відповідно до відомостей відкритого поіменного голосування депутатів Вишгородської районної ради на вісімнадцятій сесії VII скликання 23.02.2017 за проект рішення «Про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області» проголосували 29 депутатів (з 29 присутніх на засіданні), в тому числі і ОСОБА_1

З протоколу вісімнадцятої сесії Вишгородської районної ради VII скликання Київської області від 23.02.2017 вбачається, що депутат Вишгородської районної ради VII скликання Київської області ОСОБА_1 під час засідання ради, в тому числі і під час розгляду Вишгородською районною радою питання «Про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області» не повідомляв про наявність у нього конфлікту інтересів. Отже, депутат Вишгородської районної ради VII скликання Київської області ОСОБА_1, маючи приватний інтерес, який полягав в отриманні ним статусу присяжного Вишгородського районного суду, а також отримання, в подальшому, матеріальної вигоди, передбаченої статтею 68 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», попередньо самостійно публічно не оголосив про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядався вказаний проект рішення та взяв участь у голосуванні за його прийняття.

ОСОБА_1 умисно допустив суперечність між його приватним інтересом та представницькими повноваженнями з метою задоволення власних, корисливих інтересів, публічно не повідомивши колегіальний орган про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час голосування за проект рішення «Про затвердження списку присяжних Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду».

Отже, депутата Вишгородської районної ради Київської області ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 3 ч.1 ст.28, ч.1 ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» свідомо вчиняв дії в умовах реального конфлікту інтересів, які полягали у голосуванні ним 23.02.2017 за рішення вісімнадцятої сесії Вишгородської районної ради VII скликання від 23.02.2017 №240-18- VII «Про затвердження присяжних Вшгородського районного суду Київської області» без попереднього самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів.

Таким чином, ОСОБА_1 не вжив всіх вичерпних заходів, спрямованих на запобігання конфлікту інтересів, та знаючи, що на засіданні вісімнадцятої сесії Вишгородської районної ради VII скликання від 23.02.2017 приймалось рішення в його інтересах, вчиняв дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, які полягали у безпосередній його участі у голосуванні за рішення девятої сесії VII скликання від 23.02.2017 №240-18- VII «Про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області» без попереднього самостійного публічного оголошення про конфлікт інтересів під час засідання ради, на якому розглядався зазначений проект рішення.

Своїми діями, які виразились у прийнятті рішень та вчиненні дій в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.172-7 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури, просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та притягнути його до відповідальності.

Представник установи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення повязане з корупцією, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_1 та його захисник надали суду пояснення з яких стало відомо, що В матеріалах справи відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки не доведено наявність трьох обов'язкових елементів: - приватний інтерес відсутній, бо (1) жодна особа не подавала заяву бути добровільно призначеною на посаду присяжного; (2) з моменту призначення на посаду присяжного за участю ОСОБА_1 було розглянуто 4 судові справи, не в одне засідання, однак жодного разу ОСОБА_1 не звернувся за отриманням винагороди; (3) не звертався із жодними заявами про надання йому будь-яких пільг чи гарантій, пов'язаних із набуттям статусу присяжного; (4) голосування за список присяжних є реалізацією представницьких повноважень, а не приватним інтересом; - Протиріччя між приватним інтересом та представницькими повноваженням відсутнє, бо (1) повноваження районного депутата не впливають на повноваження присяжного, так само як і повноваження присяжного не впливають на права районного депутата; (2) рада приймає рішення колегіально, тому одноособове голосування не має впливу на об'єктивність дій та рішень органу, а особистими владними повноваженнями районний депутат не наділений. - В матеріалах справи відсутні докази вини у вчиненні адміністративного правопорушення, бо (1) питання про затвердження списку присяжних не було внесено в порядок денний, що надсилався районним депутатам, а був включений безпосередньо на засіданні; (2) список присяжних не було надано районним депутатам на ознайомлення і голосування було вирішено провести без доповіді; (3) голосування відбувалося за список, а не поіменно; (4) список присяжних формується територіальним управлінням Державної судової адміністрації, а районна рада лише його затверджує без права внесення змін до нього; (5) особа, яка включена в список присяжних не надає свою згоду на таке включення та не може відкликати свою кандидатуру, крім тих випадків, які визначені законом.

Під час складення протоколів про адміністративне правопорушення було допущено наступні порушення: - протоколом про адміністративне правопорушення №41-03/50 від 27.02.2018 року ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він умисно допустив протиправне діяння під час голосування за проект рішення «Про затвердження списку присяжних Переяслав- Хмельницького міськрайонного суду», що взагалі не відповідає дійсності; - протоколи про адміністративне правопорушення направлено в суд без рішень НАЗК про направлення протоколів до суду; - з порушенням встановленого строку та після направлення протоколів до суду було направлено рішення НАЗК про направлення протоколів до суду - протоколи про адміністративне правопорушення, що направлені до суду мають ознаки підробки, оскільки на їх останньої аркушах умисно здійснено виправлення. - під час складення протоколів ОСОБА_1 було відмовлено в доступі до документів; - в протоколах не міститься відмітки про роз'яснення ОСОБА_1 прав і обов'язків, передбачених статтями 55, 56, 59, Конституції України та повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення у строки, визначені ст. 277 КУпАП

Так, в протоколах про адміністративне правопорушення №41-03/50 та №41- 03/50 від 27.02.2018 року йдеться про нібито вчинення ОСОБА_1 дій в умовах реального конфлікту інтересів та неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів, що суперечить вимогам п. З ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Обставинами, які нібито свідчать про наявність реального конфлікту інтересів є те, що 23.02.2017 року ОСОБА_1 приймав участь в засіданні чергової вісімнадцятої сесії Вишгородської районної ради VII скликання, де в порядок денний було включено та проголосувано за прийняття рішення «Про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області».

В протоколах про адміністративне правопорушення №41-03/50 та №41-03/50 від 27.02.2018 року зазначено: «...Таким чином, 23.02.2017 року під час засідання Вишгородської районної ради VII скликання у депутата Вишгородської районної ради ОСОБА_1 був наявний приватний інтерес, обумовлений бажанням отримати статус присяжного Вишгородського районного суду, а також отримання ним в подальшому матеріальної вигоди, передбачено ст. 68 Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Дані висновки є припущеннями, які не підтверджені жодним доказом та навіть є такими, які порушують права ОСОБА_1 на захист честі та гідності з огляду на наступне.

В свої письмових поясненнях до НАЗК, а також під час складення протоколів про адміністративні правопорушення 27.02.2018 року ОСОБА_1 наголошував на тому, що виконує повноваження присяжного на громадських засадах і виключно

будучи відповідальною особою і усвідомлюючи, що Вишгородський районний суд Київської області не зможе розглядати частину судових справ без участі присяжних, взяв на себе обов'язки присяжного.

Дані заяви також підтверджуються доказами, які відмовилося зібрати НАЗК та були зібрані адвокатами ОСОБА_1

02 березня 2018 року до Вишгородського районного суду Київської області було направлено адвокатський запит №397 з проханням повідомити в яких судових справах приймав участь присяжний ОСОБА_1

У відповідь на даний запит листом №01-15/25/18 від 14.03.2018 року Вишгородським районним судом Київської області повідомлено, що ОСОБА_1 в статусі присяжного приймав участь у справах №363/2132/17, №363/3187/17, №363/3528/17, №363/298/18.

02 березня 2018 року також було направлено адвокатський запит №396 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області з проханням повідомити чи отримував ОСОБА_1 винагороду як присяжний та в якому розмірі.

У відповідь на цей адвокатський запит листом №02-13/403 від 12.03.2018 року Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області повідомило, що виплата винагороди присяжному ОСОБА_1 за час виконання обов'язків у Вишгородському районному суді Київської області не здійснювалась, заява до управляння не надходила.

Тобто, з моменту призначення на посаду присяжного за участю ОСОБА_1 було розглянуто 4 судові справи, зауважимо не в одне засідання, однак жодного разу ОСОБА_1 не звернувся за отриманням винагороди, що підтверджує Факт відсутності у нього майнового чи будь-якого іншого інтересу. який би міг суперечити його представницьким повноваженням.

Варто зауважити і жодного немайнового інтересу від призначення присяжним ОСОБА_1 не отримав.

По-перше, в жодних документах, окрім декларації, ОСОБА_1 не повідомляв про свій статус присяжного з метою отримання якихось благ. По-друге, до територіального управління державної судової адміністрації чи безпосередньо до суду ОСОБА_1 не звертався із жодними заявами про надання йому будь-яких пільг чи гарантій, пов'язаних із набуттям статусу присяжного. По-третє, з 2013 року ОСОБА_1 перебуває на пенсійне забезпеченні громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується пенсійним посвідченням та посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто наявність стажу вже не може вплинути на виникнення будь-яких додаткових благ. По-четверте, з 1988 року ОСОБА_1 працює вчителем історії в Лютізькій середній загальноосвітній школі, тому він має можливість відвідувати судові засідання у вільний від занять час, тому трудові гарантій за ним і без статусу присяжного зберігаються. По-п'яте, жодна особа не зверталась із заявами про виявлене бажання бути присяжним у Вишгородському районному суді Київської області, то відповідно призначення ОСОБА_1 та його голосування не надало йому жодних переваг перед іншими особами, яких ОСОБА_1, маючи представницькі повноваження, міг би поставити в нерівне становище.

Тобто, вчинки ОСОБА_1 якраз свідчать про відсутність будь-яких ознак протиправної поведінки.

В даному випадку, в обох протоколах про адміністративні правопорушення не лише не вказано доказів, а й навіть не зазначено, яким чином голосування та обрання присяжним ОСОБА_1 вплинуло на об'єктивність прийняття ним рішень чи діянь як службовця та коли дані рішення чи дії мали місце. Повноваження районного депутата абсолютно не пересікаються з повноваженнями присяжного.

Жодна норма Закону України «Про місцеве самоврядування» не надає районному депутату жодних повноважень щодо прямої чи опосередкованої участі під час вирішення вказаних вище справ, тому суперечності між набуттям статусу присяжного та виконання представницьких повноважень районного депутата у ОСОБА_1 не існувало та існувати не може, а тим більше статус присяжного жодним чином не міг вплинути на прийняття рішень чи вчинення дій як службовця.

В даному ж випадку, з огляду на вказане вище, з трьох об'єктивних компонентів реального конфлікту щодо ОСОБА_1 існував лише один - представницьке повноваження, тому твердження про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів є припущенням, яке не ґрунтується на доказах.

Таким чином, уповноваженою особою не було зібрано достатніх доказів та не доведено Факт наявності реального конфлікту інтересів у ОСОБА_1 під час участі в засіданні чергової вісімнадцятої сесії Вишгородської районної ради VII скликання, відсутність реального конфлікту інтересів підтверджено доказами, зібраними адвокатами ОСОБА_2, що виключає можливість вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Навіть, якщо припустити, що мав місце реальний конфлікт інтересів, то уповноважений орган мав би вказати на докази, які підтверджують вину особи, чого всупереч поясненням та матеріалам, які були в розпорядженні компетентного органу, зроблено не було та підтверджується наступним.

Так, проект порядку денного чергової вісімнадцятої сесії Вишгородської районної ради VII скликання на 23.02.2017 року, що був попередньо надісланий районним депутатам не містив питання затвердження списку присяжних Вишгородського районного суду Київської області, з даною пропозицією 23.02.2017 року виступив ОСОБА_3 - голова постійної комісії районної ради з питань регламенту, депутатської етики, забезпечення діяльності депутатів, законності, правопорядку боротьби з корупцією, що підтверджується протоколом засідання (арк. 2, З протоколу засідання).

Отже, виключно безпосередньо на засіданні 23.02.2017 року порядок денний було доповнено питанням про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області, тобто на формування списку ОСОБА_1 вплинути не міг.

Крім того, під час вирішення питання про затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області більшістю депутатів було вирішено голосувати без доповіді, оскільки на засіданні постійної комісії районної ради з питань регламенту, депутатської етики, забезпечення діяльності депутатів, законності, правопорядку боротьби з корупцією та Колегії районної ради проект даного рішення було підтримано, що підтверджується протоколом засідання (арк. 12 протоколу засідання).

По-перше, відразу варто наголосити на тому, що затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області відбувалося не поіменно, а списком, тобто навіть можливості не голосувати в частині когось із запропонованого списку не було. По-друге, список присяжних було сформовано у відповідності до закону та перевірено відповідними профільними комісіями. По-третє, поіменний список присяжних Вишгородського районного суду Київської області на засіданні 23.02.2017 року оголошено не було. По-четверте, голосуючи за присяжних Вишгородського районного суду Київської області, ОСОБА_1 в першу чергу голосував за те, щоб районний суд міг належним чином у відповідності до законодавства та з дотриманням строків розглядати справи за участю присяжних. По-п'яте, про факт включення ОСОБА_1 до присяжних Вишгородського районного суду Київської області йому стало відомо після опублікування.

Так, Державна судова адміністрація України в Київській області на виконання вказаної вимоги закону, отримавши в тому числі список громадян, які постійно проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3, сформувала подання зі списком присяжних Вишгородського районного суду Київської області.

Як вбачаються з матеріалів справи Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області своїм листом №03-41/56 від 18.01.2018 року просила районну державну адміністрацію затвердити список присяжних, що був сформований та поданий ще 26.08.2016 року (а.с. 32, 33)

Звертаємо увагу, що особисто ОСОБА_1 не було попереджено про те, що його включено до списку присяжних Вишгородського районного суду Київської області, оскільки така процедура не передбачена законом.

Список присяжних для розгляду господарських справ затверджується в порядку, визначеному законом, з числа осіб, які відповідають вимогам статті 65 цього Закону і дали згоду бути присяжними...»

З аналізу даної норми вбачається, що законодавством України передбачена наявність згоди бути присяжним тільки під час формування списку присяжних для розгляду господарських справ.

В той же час, Вишгородському районному суду Київської області не підсудні господарські справи, оскільки він є судом загальної юрисдикції з розгляду цивільних, кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення.

Тобто, згоди ОСОБА_1 бути присяжним не запитували, а права відмовитися бути присяжним йому законом не надано.

02 березня 2018 року до Державної судової адміністрації України було направлено адвокатський запит №395, в якому просилося повідомити про те, чи може ОСОБА_1 відмовитись від виконання ним обов'язків присяжного у Вишгородському районному суді Київської області або попросити виключити його зі списку присяжних, якщо такий список сформований та в який спосіб

У відповідь на даний запит Державна судова адміністрація України листом №10- 4882/18 від 13.03.2018 року повідомила, що присяжний може бути виключений із списку присяжних виключно у відповідності до ст. 65 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

В той же час, ОСОБА_1 ніколи не був посадовою особою місцевого самоврядування, що підтверджується його трудовою книжкою, з якої вбачається, що станом на 2017 рік ОСОБА_1 працював лише вчителем історії в Лютізькій загальноосвітній середній школі.

З огляду на це, ОСОБА_1 не міг своїми діями вплинути на Формування списку присяжних Вишгородського районного суду Київської області, тому в його діях відсутня вина, а тим більше умисел, на отримання статусу присяжного з корисливих мотивів, як про те вказано в протоколах про адміністративне правопорушення.

Варто також зазначити, що жодна норма законодавства не надає право районному депутату голосувати за рішення в частині.

Як видно з протоколу чергової вісімнадцятої сесії Вишгородської районної ради VII скликання, за затвердження присяжних Вишгородського районного суду Київської області проголосувало 29 депутатів, загальний склад ради складає 36 депутатів, для прийняття рішення необхідно 19 голосів депутатів, отже, ОСОБА_1 ніяк не міг вплинути на прийняття зазначено рішення у випадку коли б він не голосував чи голосував проти прийняття зазначеного рішення.

Даний факт свідчить про те, що відсутній факт реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об'єктивність або неупередженість рішення та що саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можна констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом.

Іншими словами, особисте голосуванням ОСОБА_1 жодним чином не може вплинути на вирішальність прийняття рішення колегіальним органом, а реалізація волевиявлення в даному випадку на затвердження списку присяжних була спрямована не на отримання приватного інтересу, а з метою забезпечення нормальної діяльності Вишгородського районного суду Київської області.

Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між голосуванням та прийняттям рішення. Голосування депутата за призначення присяжних до суду є його обов'язком, тобто участь у такому голосуванні є здійсненням депутатом представницьких повноважень. Із цього випливає, що затвердження списку присяжних є реалізацією представницьких повноважень депутата, а не здійсненням його приватного інтересу.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення №41-03/50 від 27.02.2018 року вказано, що ОСОБА_1 умисно допустив протиправне діяння під час голосування за проект рішення «Про затвердження списку присяжних Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду»

В той же час, ОСОБА_1 жодного разу не приймав участі в будь-яких засіданнях, де б йому довелося голосувати за затвердження списку присяжних Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду», що черговий раз підтверджує відсутність як факту вчинення адміністративного правопорушення, так і факту наявності будь-якої форми вини у ОСОБА_1

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки голосування ним за список присяжних є реалізацією представницьких Функцій, вплинути на Формування списку присяжних він не мав можливості, оскільки навіть права відмовитися бути включеним до списку присяжних не передбачено, вплинути на результати голосування ОСОБА_1 також не міг, оскільки таке рішення приймається колегіально більшістю голосів.

В даному випадку до протоколів про адміністративне правопорушення не було долучено доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів та відповідно вчинення ним дій в умовах реального конфлікту інтересів, не доведено наявність будь-якої вини ОСОБА_1 в тому, що його було включено до списку присяжних та в тому, що йому довелося голосувати за список присяжних (наголошуємо, що саме за список, а не за себе), тому притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за таких обставин було б протиправним.

Крім того, протоколом про адміністративне правопорушення №41-03/50 від 27.02.2018 року ОСОБА_1 звинувачено в тому, що він умисно допустив протиправне діяння під час голосування за проект рішення «Про затвердження списку присяжних Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду», що взагалі не відповідає дійсності та ніколи не існувало в об'єктивній реальності.

Таким чином, ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності, оскільки не доведено обставин які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 реального конфлікту інтересів та відповідно вчинення ним дій в умовах реального конфлікту інтересів, не доведено наявність будь-якої вини ОСОБА_1 в тому, що його було включено до списку присяжних та в тому, що йому довелося голосувати за список присяжних, а протокол про адміністративне правопорушення №41-03/50 від 27.02.2018 року взагалі стосуються обставин, які не мають жодного відношення до ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що протоколи про адміністративні правопорушення були направленні Департаментом моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції 28.02.2018 року до Вишгородського районного суду Київської області без рішення НАЗК про направлення протоколів до суду.

Тобто, направлення протоколів про адміністративне правопорушення відбулося не на підставі закону і з порушенням встановленого порядку.

Дані рішення НАЗК від №353 та №354 про направлення до суду протоколів з'явилися лише 02 березня 2018 року, тобто через 2 дні як вони вже були направлені до суду.

Направлені рішення НАЗК лише 03 березня 2018 року, а саме на четвертий день з моменту складення протоколів про адміністративні правопорушення, тобто з порушенням строків, встановлених законодавством.

Крім того, ознайомившись з матеріалами справи, стало зрозуміло, що посадовими особами було здійснено підробку останніх аркушів в протоколах про адміністративне правопорушення №41-03/50 та №41-03/50 від 27.02.2018 року.

Так, під час складення вказаних протоколів 27.02.2018 року в приміщенні НАЗК, окрім ОСОБА_1 були присутні адвокати ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також інші особи, які відмовилися представитися, але активно приймали участь в оцінці пояснень особи, яка притягувалась до відповідальності.

Крім того, підписуючи протоколи про адміністративні правопорушенням, адвокатами було заявлено вимогу надати документи, що додаються до протоколу, так як особу змушували за це розписатися.

Особа, яка відмовилися представитися повідомила, що ніяких додатків ні ОСОБА_6, ні його адвокати не отримають, тому в обох протоколах було вказано, що цитовано: «представник НАЗК відмовився надати до ознайомлення матеріали», а на останніх аркушах в розділі «Матеріали перевірки на __ арк. в 1 прим.» було власноручно ОСОБА_1 вписано цифру 0 (нуль).

В той же час, з протоколів, що були долучені до суду вбачають виправлення, а саме - цифра 0 (нуль) виправлена на цифру 36 (тридцять шість) , шляхом зазначення попереду цифри 0 цифри 3 та виправлення цифри 0 на цифру 6. на підтвердження даного факту додаємо протоколи, що були вручені ОСОБА_1

Особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності не розписувалась та не була ознайомлена з матеріалами перевірки на 36 аркушах, а дії НАЗК не лише порушують права ОСОБА_1, а й мають ознаки злочину.

Протиправні дії були вчинені суб'єктом владних повноважень НАЗК, а саме відмова ОСОБА_1 в доступі до документів, якими нібито обґрунтовано протиправну поведінку ОСОБА_1

Однак, в порушення вищезазначених вимог, в самих протоколах №41-03/49 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та №41-03/50 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП не міститься відмітки про роз'яснення ОСОБА_1 прав і обов'язків, передбачених статтями 55, 56, 59. Конституції України та повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення у строки, визначені ст. 277 КУпАП.

Варто також зазначити, що представник НАЗК відмовився повідомити інформацію про те в якій спосіб та коли було встановлено нібито порушення, що вказані в протоколах.

02 березня 2018 року до НАЗК було направлено адвокатський запит №393 чи проводилися перевірки Вишгородської районної ради.

У відповідь на даний адвокатський запит листом №41-12/9679/18 від 12.03.2018 року НАЗК повідомило, що з січня по лютий 2018 року було проведено моніторинг,

року НАЗК вже звернулося з вимогою надати документи, тобто вже станом на 11.01.2018 року було встановлено нібито порушення.

Таким чином, під час складення, оформлення та направлення протоколів про адміністративне правопорушення НАЗК було допущено низку порушень, тому така протиправна поведінка НАЗК не може спричиняти будь-яких негативних наслідків для ОСОБА_1

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, відповідальність настає у разі неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 172-7 КУпАП, відповідальність настає у разі вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 порушив ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, так як, в матеріалах справи відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення в умовах реального конфлікту інтересів, а також тому суд вважає, що провадження по даній справі необхідно закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 38, ч.1, 2 ст.172-7, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - закрити.

У відповідність до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя: О.В. Пархоменко