Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

8 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_3,

захисника Гошка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гошка В.І. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.03.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 26 лютого 2018 року о 6 годині 30 хвилин ОСОБА_3, який керував автомобілем Chevrolet Aveo д/н НОМЕР_2 на вул. Ярославів Вал біля будинку № 28 у м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим повторно протягом року порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник Гошко В.І. просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує на порушення суддею норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що виразилося у формальному підході до з'ясування обставин справи і, як наслідок, потягло винесення незаконного та необґрунтованого рішення.

Стверджуючи про порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП, п.п.1, 6, 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1532/2018 Постанова винесена суддею Савицьким О.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2015 року № 1103 (далі - Порядок), п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), вказує, що встановлення та підтвердження ознак наркотичного сп'яніння є прерогативою фахівців закладу охорони здоров'я, а не працівників поліції, які, не маючи обґрунтованої підозри стосовно вживання ОСОБА_3 наркотичних засобів, перерахували стандартні ознаки наркотичного сп'яніння, не взяли до уваги пояснення його підзахисного і безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з цим ОСОБА_3 о 8 годині 30 хвилин 26.02.2018 року самостійно звернувся до чергового лікаря-нарколога Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія", пройшов огляд та здав біологічні речовини для лабораторного дослідження, щоб довести відсутність у них наркотичних засобів. Однак висновок № 002321 від 26.02.2018 року, згідно з яким ознак сп'яніння у ОСОБА_3 виявлено не було, суд не взяв до уваги і навіть не долучив до матеріалів справи.

Вислухавши пояснення захисника Гошка В.І. і ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3 і містяться його власноручні пояснення, що він вину визнає частково; письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; довідці та витягу з бази "АРМОР", у відповідності з якими постановою Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2017 року на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на розгляді в Оболонському районному суді м. Києва перебуває справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

До того ж, ОСОБА_3 не заперечував, що відмовився від проходження огляду, пояснюючи це тим, що поспішав.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Доводи в апеляційній скарзі про порушення поліцейськими вимог ст.266 КУпАП, а так само відомчих нормативних актів при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення є безпідставними.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно з ч.4 ст.266 КУпАП, п.7 Порядку та п.9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Оскільки поліцейськими у ОСОБА_3 було виявлено передбачені п.4 розділу І Інструкції ознаки наркотичного сп'яніння, як то відсутність реакції зіниць очей на світло, порушення координації рухів, порушення мови, бліде обличчя, водію було висунуто вимогу пройти огляд на стан сп'яніння, від якого він відмовився.

Посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що встановлення ознак наркотичного сп'яніння не відноситься до компетенції поліцейських, які не є фахівцями, є надуманими, оскільки захисник підмінює поняття ознаки сп'яніння і стан сп'яніння, адже, дійсно, стан наркотичного сп'яніння може бути встановлено виключно лікарем закладу охорони здоров'я.

Недоречними є і твердження про те, що внаслідок незаконних дій поліцейських ОСОБА_3 був змушений доводити свою невинуватість, оскільки ніяких перешкод для того, щоб разом з поліцейськими поїхати до закладу охорони здоров'я для проведення огляду у нього не було.

Що ж стосується висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складений лікарем КМНКЛ "Соціотерапія" і згідно з яким станом на 9 годину 40 хвилин 26.02.2018 року у ОСОБА_3, який самостійно звернувся, ознак сп'яніння не виявлено, то вказаний документ не спростовує висновків суду про те, що він ухилився від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому порядку.

До того ж, огляд ОСОБА_3 було проведено не о 8 годині 40 хвилин, як зазначає захисник в апеляційній скарзі, тобто більше ніж через дві години після виявлення поліцейськими передбачених для цього підстав, що згідно з ч.5 ст.266 КУпАП тягне за собою недійсність такого огляду.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гошка Віктора Івановича залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 200 /однієї тисячі двохсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 /двадцять тисяч чотириста/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 /три/ роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн