Справа № 146/779/18

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2018 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 042060 від 1 травня 2018 року, притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за те, що 11 травня 2018 року о 23-10 годині в смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області керував автомобілем марки «Мерседес Е 250», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, нестійка хода, від проходження медичного огляду на стан вживання алкоголю відмовився в присутності двох свідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Пояснив, що автомобілем в стані алкогольного спяніння не керував, а сидів на пасажирському сидінні автомобіля, яким керував ОСОБА_2 При зупинці автомобіля працівниками поліції на вимогу останніх надав посвідчення водія, яке вони сфотографували. При цьому ніяких протоколів, щодо керування ним в стані алкогольбного сп"яніння, не складали. Далі працівники поліції поїхали, а вони викликали знайомого, який сів за кермо автомобіля , після чого вони поїхали додому.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в 11 травня 2018 року керував автомобілем своєї матері ОСОБА_3 Разом з ним на пасажирському сидінні сидів ОСОБА_1. Далі їх зупинили працівники поліції і перевірили документи. Документів в ОСОБА_2 не було, тому працівники поліції пішли складати протокол по даному факту. Далі працівники поліції запитали чи є в ОСОБА_1 посвідчення водія на, що він відповів є та показав його. Працівники поліції сфотографували вказане посвідчення, сказали щоб за кермо сів ОСОБА_1, після чого поїхали далі. Однак оскільки ОСОБА_1 вживав спиртні напої він за кермо не сідав, тому вони зателефонували до знайомого, який приїхав сів за кермо та відвіз їх додому. Ніяких свідків при вказаних обставина небуло.

В звязку з повним, всебічним та обєктивним розглядом справи на розгляд даної справи судом викликалися свідки, а саме ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Однак зазначені свідки в судове засідання не зявилися, хоча завчасно та належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол, та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно до статі 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Як зазначено в ч. 1 ст. 256 КУпАП, поряд з іншими обов'язковими даними, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи, оцінюючи вищевказані фактичні обставини справи на предмет їх відповідності зазначеним судом вимогам чинного законодавства суд констатує наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.9 ПДР - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В пункті 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції, огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.4 розділу ІХ вищевказаної Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стані алкогольного спяніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан спяніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

В протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказано, що останній керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився проходити огляд на стан спяніння.

В пункті 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно ч.1 розділу ІІ Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Приписами пункту четвертого Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №11.03 передбачено проведення огляду на стан спяніння особи на місці зупинки транспортного засобу з обовязковою присутністю двох свідків. При цьому, не можуть бути залучені, як свідки працівники міліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Частина друга та третя статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення наголошує про конкретний порядок проведення огляду осіб щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, яка прямо (дослівно) вказує на наступне: «Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.»

Аналізуючи викладені обставини, приходжу до висновку, що уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення особою, був порушений порядок огляду особи на стан алкогольного спяніння, визначений ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативними актами.

Відповідно ч.1 розділу ІХ вищевказаного Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, у матеріалах справи відсутні відомості щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Як вбачається із особистих пояснень ОСОБА_1, останній винуватості не визнав. Згідно наданих в судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_2, вбачається , що ОСОБА_1 взагалі автомобілем в стані алкогольного спяніння не керував, а сидів на пасажирському сидінні.

Доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, які б свідчили про його винуватість, працівниками поліції не надано, а скеровані на адресу суду матеріали здобуті з порушенням норм, які передбачені ст. 266 КУпАП та порядку та інструкції проведення медичного освідчення.

Поряд з цим, при проведенні процедури огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду слід керуватися Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735 та порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, згідно затвердженого постановою КМУ від 1-7.12.2008р., №1103.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП. Таким чином, пояснення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовані.

Крім того, згідно ст.. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачиться на користь особи.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За викладених вище обставин суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 042060 від 11 травня 2018 року, який складений з порушенням вимог чинного законодавства, не є належним доказом, на підставі якого відповідно до положень ст. 251 КУпАП суд може встановити наявність адміністративного правопорушення та винність особи у його вчиненні, суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, чи відмовився пройти огляд на стан спяніння, інших доказів вини ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суду не надано, в звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 245, 247, 251, 256, 266, 278, 284 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року № 1395, Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом № 77 від 26 лютого 2009 року, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_6