Справа № 214/4210/18
3/214/1590/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 серпня 2018 року , суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи, які надійшли від ДОП СП Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: вул. Покровська, 19/4, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1

до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2018 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГР № 093257 від 20.06.2018 року відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП. Відповідно до вищевказаного протоколу 18.06.2018 року о 23-00 годині гр. ОСОБА_2 перебуваючи під адміністративним наглядом, повторно протягом року після накладення стягнення за ч. 1 ст. 187 КУпАП ( постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.11.2017 року) був відсутній за місцем мешкання ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушив п. 1 встановлених обмежень ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.11.2017 року

ОСОБА_2 будучи своєчасно сповіщеним про місце і час судового розгляду справи, до суду не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав. ОСОБА_2 був підданий приводу, однак привід не виконано.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 не затримувався в порядку ст.ст. 260-263 КУпАП з метою забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи. При цьому, постанова судді Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу від 06 липня 2018 року про його привід не виконана.

За таких обставин слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_2 який ухилившись від суду, не бажав особисто приймати участь в розгляді справи, враховуючи бездіяльність працівників ДОП СП Саксаганського ВП, які не забезпечив явку ОСОБА_2 до суду, постанова суду про його привід не було виконано, а метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги передбачене ст. 187 КУпАП адміністративне стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

В протоколі про адміністративне правопорушення ГР № 386881 від 03.07.2018 року не зазначено свідків вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, тому відповідних доказів, що подія мала місце, не має, приймаючи до уваги і те, що ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. Крім того при викладенні суті правопорушення, не вказано, ким вчинене зазначене правопорушення, тобто відсутній субєкт зазначеного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як зазначено вище, ОСОБА_2 до суду не зявився, безпосередньо суду своїх пояснень не надав.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_2 є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч. 2 ст. 187, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко