Справа 333/2477/18
Провадження 3/333/779/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого сторожем у ГО Причал «Південий», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №007462 від 01.05.2018 року, 01.05.2018 року о 17 год. 50 хв. у м. Запоріжжі по вул. Привокзальній, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 110218», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України. Медичний огляд на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №1918 від 01.05.2018 року.

До суду адміністративна справа відносно ОСОБА_1 надійшла 16.05.2018 року. Розгляд вказаної адміністративної справи було призначено на 12 год. 00 хв. 01.06.2018 року.

30.05.2018 року до канцелярії суду від захисника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. У своєму клопотанні ОСОБА_2 зазначив, що матеріал про про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складені із порушенням порядку і правил передбаченими чинним законодавством України.

По-перше, перед зверненням до ОСОБА_1 працівник поліції належним чином не представився та про причини зупинки транспортного засобу не повідомив.

По-друге, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівником поліції був використаний не дозволений спеціальний технічний засіб, оскільки до нього був відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про державну реєстрацію як робочого засобу вимірювальної техніки. А також в порушення вищенаведених норм, працівником поліції було відмовлено ОСОБА_1 в наданні йому для огляду зазначених документів.

По-третє, свідки, які були присутні під час огляду на стан спяніння поставили свої підписи на чистому бланку протоколу про адміністративне правопорушення та поїхали. При цьому, поліцейський повідомив про те, що він потім сам напише про те «все як було» і заповнить бланк.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП та приписів «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В порушення вищенаведених норм законодавства, до протоколу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 та матеріалів цієї справи, працівником поліції, крім іншого, внесені суперечливі, неправдиві відомості, щодо обставин участі свідків.

В письмових поясненнях свідків викладено про те, що нібито ОСОБА_1 погодився з результатом огляду та визначенням його в стані спяніння, проведеного робітником поліцій на місці зупинки транспортного засобу, та нібито відмовився проходити відповідний огляд у медичному закладі.

Проте, вищенаведене не відповідає дійсності, оскільки в рапорті працівника поліції та інших матеріалах справи містяться відомості про проходження ОСОБА_1 медичного огляду у відповідному закладі охорони здоровя та незгодою ОСОБА_1 з результатами огляду.

Тобто, свідки взагалі не читали і не розуміли про що саме вони засвідчують та ставлять свої підписи, а тому зазначена «присутність» їх у даному випадку є сумнівною, надуманою з боку працівника поліції та такою що не відповідає дійсності.

Таким чином, на думку ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, складений поліцейським нібито в присутності двох свідків є недійсним.

01.06.2018 року у судовому засіданні ОСОБА_2 повністю підтвердив свої доводи, викладені у клопотанні та просив суд витребувати: з Управління патрульної поліції в Запорізькій області відеозапис процесу складання протоколу про адміністративне правопорушення; з КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» акт медичного огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 №1918 від 01.05.2018 року та викликати у судове засідання свідків, у присутності яких було проведено на місці зупинки автомобіля огляд на стан спяніння ОСОБА_1 та патрульного поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення.

Суд задовольнив клопотання щодо витребування інформації та виклику у судове засідання свідків і працівника поліції та відклав розгляд справи на 26.07.2018 року, так як суддя перебував у щорічній відпустці з 07.06.2018 року по 19.07.2018 року (включно).

26.07.2018 року у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він не визнає своєї винуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та підтримав клопотання свого захисника щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. При цьому зазначив, що дійсно 01.05.2018 року, приблизно о 17 год. 50 хв., керуючи автомобілем «ЗАЗ 110218», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Привокзальній, 1 у м. Запоріжжі був зупинений працівниками патрульної поліції. Коли він вийшов з автомобіля, вони не представлялися та не зазначили про причину зупинки. На вимогу працівників поліції він надав свої документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Працівники поліції повідомили, що мають підозру, що він знаходиться у стані алкогольного спяніння, тому запропонували пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки. Враховуючи, що він не перебував у стані алкогольного спяніння, він погодився. Після цього працівники поліції знайшли двох свідків: чоловіка та жінку, які були присутні під час проведення огляду. Газоаналізатор показав результат 0,57% і це означало, що він знаходиться у стані алкогольного спяніння. Потім працівники поліції запропонували свідкам підписати чистий бланк протоколу про адміністративне правопорушення і відпустили останніх. Враховуючи, що він не погоджувався з результатом огляду на стан спяніння, його відвезли до наркологічного диспансеру, де також він пройшов тест на аналогічному газоаналізаторі. Результат також був позитивний, але вже інший - 0,43%. Після цього працівники поліції склали протокол та копію надали йому. Таким чином, фактично свідків не було під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується письмовими поясненнями свідків та даними протоколу. Крім того, перед тим, як проходити тест на стан алкоголю, працівники поліції йому не надали документів, а саме сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку які свідчать про відповідність газоаналізатора.

У судове засідання працівник поліції ОСОБА_3, який складав протокол про адміністративне правопорушення не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які зазначені у протоколі про адміністратвине правопорушення до суду також не зявилися. Повістки, направлені на їх імя за адресами, вказаними у їх поясненнях, повернулися до суду із поміткою «За закінченням встановленого строку зберігання».

На вимогу суду з Управління патрульної поліції в. Запорізькій області надійшов диск з відеозаписом та з КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» копія акту медичного огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 №1918 від 01.05.2018 року.

Після надання пояснень ОСОБА_1 та його захисник у судовому засіданні заявили клопотання про надання їм часу на ознайомлення з відеозаписом, який був направлений з Управління патрульної поліції в Запорізькій області, а також витребування з вказаного Управління копії сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку засобу вимірювання техніки газоаналізатору «Drager Alkotest 6810», який застосовувався під час огляду на стан спяніння ОСОБА_1 01.05.2018 року.

Суд задовольнив зазначене клопотання та відклав розгляд справи на 01.08.2018 року, враховуючи строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, повторивши виклик свідків та працівника поліції на вказане число.

01.08.2018 року у судове засідання працівник поліції ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_5 повторно не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями. Також, у судове засідання не були надіслані з Управління патрульної поліції в Запорізькій області копії документів щодо використання газоаналізатору «Drager Alkotest 6810».

Того ж дня захисник ОСОБА_2 подав доповнення до клопотання про закриття провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в якому зазначив про процесуальні порушення працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та медичними працівниками при огляді на стан спяніння у медичному закладі.

При дослідженні матеріалів адміністративної справи встановлено, що результат тесту на алкогольне спяніння до протоколу серії БР №007462 від 01.05.2018 року у ОСОБА_1 складає 0,57 %.

В акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів без дати його складання вказано, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкоголю: запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, нестійка хода, проба позитивна 0,57 % та у графі «З результатами згоден» міститься Напис ОСОБА_1, але відсутній підпис останнього. У графах «Свідки огляду» зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з підписами останніх. При цьому, акт заповнений чорнилами різного кольору: прізвища, по-батькові та імя свідків записано синьою пастою, а всі інші дані чорною.

У письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначено, що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки автомобіля. Після отримання результату на газоаналізаторі 0,57%, ОСОБА_1 погодився із таким результатом.

Відповідно рапорту інспектора роти 3 батальйону 3 УПП в Запорізькій області ОСОБА_3 01.05.2018 року ним був зупинений водій ОСОБА_1, який за згодою пройшов огляд на стан спяніння на місці зупинки автомобіля. Проте, з результатом цього огляду ОСОБА_1 не погодився, тому останнього було направлено до КУ «ЗОНД» ЗОР, де під час огляду на стан спяніння був складений висновок, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння.

При дослідженні відеозапису, а саме відеофайлу «», який був долучений до матеріалів адміністративної справи вбачається, що після отримання результатів на стан спяніння на місці зупинки автомобіля, в 17 год. 55 хв. 01 сек. поліцейський зазначив свідкам, що вони напишуть пояснення і можуть їхати додому.

З даних протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений 01.05.2018 року о 19 год. 20 хв. і в якому зазначено, що медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №1918 від 01.05.2018 року.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складався вже після проведення огляду на стан спяніння у медичному закладі і у ньому були вже записи про свідків та їх підписи.

Відповідно до п.5 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103 результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

В даному випадку, працівник поліції не зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення даних про проведення огляду на стан спяніння ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля, а вказав, що огляд на стан спяніння проводився у медичній установі. Цей протокол підписали свідки, які свої підписами засвідчили певні дії, але як не зрозуміло, так як при огляді на стан спяніння ОСОБА_1 у медичному закладі вони не були присутніми.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП що огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено застосування стягнення на водіїв у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обставини, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо правильного порядку проведення 01.05.2018 року працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння. З досліджених матеріалів не вбачається, що працівник поліції безумовно чітко виконав вимоги ст.266 КУпАП.

Дані, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.05.2018 року серії БР №007462 та у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння від 01.05.2018 року суперечать даним, встановленим актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений із порушенням, так як не вказано дати і місця його складання, з пояснень свідків, відеозапису та пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Детально перевірити та усунути протиріччя у судовому засіданні не надалося можливим у звязку з неодноразовою неявкою до суду свідків, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та працівника поліції, який оформлював адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, а також через відсутність відеозапису огляду на стан спяніння останнього у повному обсязі.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вважає, що у справі відсутні належні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод