Номер провадження: 33/785/911/18
Номер справи місцевого суду: 521/9251/18
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю ОСОБА_2, представника Одеської Митниці ДФС - Ткаченка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської Митниці ДФС Ткаченка О.В. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2018 року у справі відносно:

ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, працюючої декларантом ТОВ «Белста», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- якою провадження у справі про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, провадження у справі відносно ОСОБА_2 за порушення митних правил передбачених ст. 472 МК України закрито, у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

З протоколу про порушення митних правил випливає, що 22.02.2018 року до митного поста «Акерман» Одеської митниці ДФС, декларантом ТОВ «Белста» (Одеська обл. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, З ) ОСОБА_2 подано митну декларацію №UA500310/2018/000586 в митному режимі «Імпорт» форми «ІМ 40 ДЕ» на товар «Готовий клеїльний препарат «Denlaks ТР3600»», та «Denlaks ТР3600 BLACK».

Разом з митною декларацією, з метою митного оформлення товарів в заявленому митному режимі, було подано товаросупровідні документи, зокрема: інвойс від 19.02.2018 року №ODN0037 та сертифікат якості продукції від 19.02.2018 року. Відправником товару є Турецька компанія «OYNURDEN KIMYA SANAYI TICARET A.S.», покупцем та одержувачем товару є ТОВ «Белста».

В графі 31 митної декларації UA500310/2018/000586, ОСОБА_2 зазначено про те, що клеїльні препарати «Denlaks ТР3600»», та «Denlaks ТР3600 BLACK» містять в своєму складі ацетон у кількості 41%.

При здійсненні митних формальностей Одеською митницею ДФС, враховуючі те, що речовина «ацетон» є прекурсором, було ініційовано проведення лабораторних досліджень.

За результатами висновку Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 26.03.2018 року №197 встановлено, що у складі клеїльного препарату «Denlaks ТР3600» частка ацетону складає не 41%, як заявлено в митній декларації, а 72,85 %, у складі клеїльного препарату «Denlaks ТР3600 BLACK» частка ацетону складає не 41%, як заявлено в митній декларації, а 76,98 %.

Відповідно до Постанови КМУ від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», ацетон є прекурсором, стосовно якого встановлюються заходи контролю та який віднесено до таблиці IV списку 2.

Згідно з приміткою до таблиці IV списку 2, затвердженого Постановою КМУ від 06.05.2000 року №770, речовини, що містять не менш як 50% ацетону підлягають тим же заходам контролю, що і прекурсори.

Тобто, клеїльні препарати «Denlaks ТР3600»», та «Denlaks ТР3600 BLACK» підлягають ввезенню на митну територію України лише за наявності дозволу Комітету по контролю за наркотиками України, а заявлення у митній декларації даних, щодо наявності в цих препаратах прекурсору в кількості меншої ніж 50% та надання документів з такими відомостями, звільняє декларанта від надання такого дозволу.

Таким чином, на думку митного органу, декларантом ТОВ «Белста» ОСОБА_2 не виконано вимоги МК України в частині декларування товарів у митній декларації №UA500310/2018/000586, а саме не заявлено точних та достовірних відомостей про кількість ацетону в препаратах, чим вчинено порушення митних правил, передбачене ст. 472 МК України.

Мотивуючи своє рішення про закриття провадження у справі, суд 1-ої інстанції зазначив у постанові, що матеріали справи не містять доказів про наявність в діях ОСОБА_2 противоправних, винних дій, оскільки даних про те, що вона знала, що наявні в неї товаросупровідні документи містять недостовірні відомості про товар та за їх допомогою навмисно чи з необережності хотіла перемістити товари через митний кордон України, а навпаки, діяла в межах своїх повноважень та обов'язків, передбачених ст. 266 МК України, виходячи з наданих їй від фірми відправника документів.

Зокрема, 25 січня 2018 року у ТОВ «Белста» виникла потреба у клеєві DENLAKS ТР - 3600/19, яка підтверджується заявкою на придбання товару від 25.01.2018 р. та в інвойсі №ODN037 від 19.02.2018 року, що був виставлений Турецькою компанією Oynurden Кіmуа Sanayi Ticaret A.S. від 19.02.2018 року (Додаток 12,13).

Згідно контракту та заявки на придбання, продавець направив на адресу покупця продукцію, яка поступила на митний пост «Аккерман». Маючи в наявності всі необхідні документи для отримання клею «DENLAKS ТР - 3600» та «DENLAKS ТР - 3600 BLACK», 22.02.2018 року ОСОБА_2 подала до митного поста «Аккерман» Одеської митниці ДФС митну декларацію №UA500310/2018/000586 у митному режимі «Імпорт» форми «ІМ 40 ДЕ» на товар «Готовий клеїльний препарат «DENLAKS ТР - 3600» та «DENLAKS ТР - 3600 BLACK», в графі 31 митної декларації було вказано, що вищезгадані клеїльні препарати у своєму складі містять ацетон у кількості 41%, як то було написано у сертифікаті якості.

Окрім того, ОСОБА_2 заповнила митну декларацію на підставі наданих компанією-продавцем документів, а підстав для сумнівів у правильності наданих документів у неї не виникло, оскільки в заявці на придбання товару від 25.01.2018 року та в інвойсі №ODN037 від 19.02.2018 року, що був виставлений Турецькою компанією Oynurden Kimya Sanayi Ticaret A.S. від 19.02.2018 року, було прописано: «клей DENLAKS ТР - 3600/19 (1200 банок та чорний 120 банок). Хімічний склад клею DENLAKS ТР - 3600 також було підтверджено листом Турецької компанії від 19.02.2018 року, де вказано - «Ацетон - 41%».

Отже, на думку суду першої інстанції, у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_2 мала підстави для сумніву у правильності інформації (наявності, кількості та найменування) в зазначеному пакеті товаросупровідних документів, оскільки, компанією відправником було відправлено, а компанією отримувачем товару прийняті декілька поставок, під час яких, ніяких зауважень чи порушень не було.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_2 не могла знати та передбачати, що фактичний товар не відповідає товаросупровідним документам, тому в її діях відсутня форма вини - необережність.

При цьому суд першої інстанції зважив на те, що для встановлення відсоткового вмісту ацетону, необхідно було провести два експертних дослідження, перше з яких не навіть змогло дати відповідь на вміст ацетону в клею.

Суд зазначив також, що митним органом не підтверджено, що дії ОСОБА_2 призвели до не донарахування митних платежів, а відповідно до ст. 268 МК України, помилки допущенні декларантом, які не призвели до не донарахування митних платежів або до незастосування заходів нетарифного врегулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягнуть за собою відповідальності, встановленої МК України.

Митний орган посилається лише на те, що вказані клеїльні препарати підлягають ввезенню на митну територію України лише за наявності дозволу Комітету по контролю за наркотиками України.

Між тим, з матеріалів справи видно, що ТОВ «Белста» має Ліцензію з придбання, зберігання, ввезення на територію України, знищення, використання прекурсорів (списку 1 таблиці IV та списку 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 27.04.2016 року із строком дії до 26.03.2020 року.

На підставі зазначеної Ліцензії, Товариством було отримано Дозвіл №Пр.6/і-2017 на ввезення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів від 31.01.2017 року із строком дії до 31.12.2017 року та Дозвіл №Пр.7/і-2017 на ввезення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів від 31.01.2017 року із строком дії до 31.12.2017 року. На підставі цих Дозволів Товариство отримало з Туреччини від постачальника «Oynurden Kimya Sanayi Ticaret A.S.» два автомобілі з клеєм DENLAKS ТР - 8100 UK/19, оскільки без зазначених дозволів, клей ввезти було б неможливо, що свідчить про те, що у ТОВ «Белста» є умови для отримання дозволу, на який посилається митний орган та у разі потреби, воно вже отримувало його.

Пославшись на конституційний принцип презумпції невинуватості, передбачений ст. 62 Конституції України, суд першої інстанції закрив провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі представник Одеської Митниці ДФС Ткаченко О.В, зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, з таких підстав:

1) суд 1-ї інстанції не врахував, що обов'язки декларанта полягають не лише у перенесенні даних з товаросупровідних документів до митної декларації, а у здійсненні декларування товарів, відповідно до порядку, встановленого Митним органом України (п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України), який передбачає заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомості, необхідні для здійснення їх митного оформлення (ч. 1 ст. 257 МК України. Для забезпечення можливості здійснення декларування, декларанту надано право здійснювати фізичний огляд товарів, а з метою перевірки їх відповідності товаросупровідним документам, - брати проби та зразки товарів (ч. 2 ст. 266 МК України). Невиконання цих вимог, а також невикористання наданого законом права, свідчить про наявність необережної форми вини у діях ОСОБА_2;

2) суд першої інстанції не врахував, що, відповідно до положень ч. 4 ст. 256 МК України, у разі самостійного декларування товарів, передбачену цим Кодексом відповідальність за порушення митних правил, у повному обсязі несе декларант, тому суб'єктом відповідальності за зазначене правопорушення є ОСОБА_2, а не представник турецької компанії-відправника, який, начебто, переплутав наклейки;

3) посилання суду першої інстанції на те, що митним органом не підтверджено, що дії ОСОБА_2 призвели до не донарахування митних платежів, тому, відповідно до ст. 268 МК України, помилки допущенні декларантом, які не призвели до не донарахування митних платежів або до незастосування заходів нетарифного врегулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягнуть за собою відповідальності, встановленої МК України, є безпідставними та свідчать про необ'єктивність і неповноту судового розгляду. Так, суд не врахував, що клеїльні препарати «DENLAKS ТР - 3600» та «DENLAKS ТР - 3600 BLACK», що містять не менш як 50% ацетону, підлягають ввезенню на митну територію України лише за наявності дозволу Комітету по контролю за наркотиками України, тобто на переміщення через митний кордон України ацетону, встановлені заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності;

4) висновок суду про те, що ТОВ «Белста» має Ліцензію з придбання, зберігання, ввезення на територію України, знищення, використання прекурсорів та на підставі цієї Ліцензії отримувало дозволи на ввезення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які діяли до 31.12.2017 року, не має жодного відношення до вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, оскільки саме на ввезення клеїльного препарату «Denlaks ТР3600» та «Denlaks ТР3600 BLACK», частка ацетону у яких становить, відповідно, 72,85 % та 76,98 %, ТОВ «Белста» не мало і не має відповідного дозволу. При цьому, посилання суду на те, що у ТОВ «Белста» є умови для отримання інших дозволів, є безпідставним.

Посилаючись на наведені доводи, представник митниці просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватою у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 100% від вартості товару - безпосереднього предмету порушення митних правил, а саме 1293600 грн. з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Вислухавши пояснення представника Одеської Митниці ДФС Ткаченка О.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2, яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції виконав приписи ст. 280 КУпАП, забезпечив повноту з'ясування обставин справи та правильно вирішив її по суті.

Так, відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При здійсненні митних формальностей Одеською митницею ДФС, враховуючі те, що речовина «ацетон» є прекурсором, було ініційовано проведення лабораторних досліджень.

За результатами висновку Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 26.03.2018 року №197 встановлено, що у складі клеїльного препарату «Denlaks ТР3600» частка ацетону складає не 41%, як заявлено в митній декларації, а 72,85 %, у складі клеїльного препарату «Denlaks ТР3600 BLACK» частка ацетону складає не 41%, як заявлено в митній декларації, а 76,98 %.

Суд першої інстанції у постанові послався на приписи ст. 10 КУпАП, відповідно до якої, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до положень ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачати.

Диспозицією ст. 472 МК України передбачено, що відповідальність за даною нормою закону настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар. Тобто, відповідальність може наступати лише у випадку, коли особі відомі усі необхідні реквізити товару, що підтверджуються відповідними документами, однак особа їх не декларує за встановленою формою.

Отже, основним безпосереднім об'єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, а об'єктивною стороною є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, активна поведінка (вчинок) особи.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність умислу чи необережності, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює, що може та повинен передбачати обставини і характер незаконного недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.

Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Пославшись на наведені положення законодавчих актів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що матеріали справи не містять доказів про наявність в діях гр. ОСОБА_2 противоправних, винних дій, оскільки даних про те, що вона знала, що наявні в неї товаросупровідні документи містять недостовірні відомості про товар та за їх допомогою навмисно чи з необережності хотіла перемістити товари через митний кордон України, - немає.

Зокрема, матеріалами справи встановлено, що на підставі контракту та заявки на придбання клею, ТОВ «Белста», відповідно до інвойсу №ODN037 від 19.02.2018 року, виставленого Турецькою компанією Oynurden Кіmуа Sanayi Ticaret A.S., отримало продукцію, яка поступила на митний пост «Аккерман».

Маючи в наявності всі необхідні документи для отримання клею «DENLAKS ТР - 3600» та «DENLAKS ТР - 3600 BLACK», ОСОБА_2 подала митну декларацію №UA500310/2018/000586 у митному режимі «Імпорт» форми «ІМ 40 ДЕ» на товар «Готовий клеїльний препарат «DENLAKS ТР - 3600» та «DENLAKS ТР - 3600 BLACK», в графі 31 якої, було вказано, що зазначені клеїльні препарати містять ацетон у кількості 41%, як про те було написано у сертифікаті якості.

Підстав для сумнівів у правильності наданих документів, у ОСОБА_2 не виникло, оскільки в заявці на придбання товару від 25.01.2018 року та в інвойсі №ODN037 від 19.02.2018 року, що був виставлений Турецькою компанією Oynurden Kimya Sanayi Ticaret A.S. від 19.02.2018 року було прописано: «клей DENLAKS ТР - 3600/19 (1200 банок та чорний 120 банок). Хімічний склад клею DENLAKS ТР - 3600 також було підтверджено листом Турецької компанії від 19.02.2018 року, де вказано - «Ацетон - 41%».

За таких обставин, суд першої інстанції визнав, що у матеріалах справи відсутні будь-які дані, що ОСОБА_2 мала підстави для сумніву у правильності інформації (наявності, кількості та найменування) в зазначеному пакеті товаросупровідних документів, оскільки, як вже зазначалось, компанією відправником було відправлено, а компанією отримувачем товару прийняті декілька поставок, під - час яких ніяких зауважень чи порушень не було.

Отже, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 не могла знати та передбачати, що отримані на адресу ТОВ «Белста» товари, не відповідають товаросупровідним документам, тому в її діях відсутня форма вини - необережність. При цьому, суд 1-ої інстанції врахував, що для встановлення вмісту ацетону в отриманому клею, необхідно було провести два експертних дослідження, перше з яких не змогло дати відповідь на відсоток ацетону.

Пославшись також на наявність у ТОВ «Белста» Ліцензії на придбання, зберігання, ввезення на територію України, знищення, використання прекурсорів (списку 1 таблиці IV та списку 2 таблиці IV) «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 27.04.2016 року із строком дії до 26.03.2020 року, правильно оцінивши фактичні обставини справи,суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, у виді порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги представника Одеської митниці ДФС, апеляційний суд вважає їх безпідставними, з огляду на таке:

1) довід про те, що суд 1-ї інстанції не врахував обов'язок декларанта заявити за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, відомості, необхідні для здійснення їх митного оформлення, а також право здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності товаросупровідним документам, брати проби та зразки товарів апеляційний суд вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, адже ОСОБА_2 подала митному органу документи, які відповідали маркуванню товарів. Навіть, якщо б ОСОБА_2 скористалася своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 266 МК України, вона б не змогла встановити дійсний вміст ацетону в клею, оскільки для цього потрібні спеціальні знання та лабораторне дослідження;

2) посилання апелянта на те, що, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до положень ч. 4 ст. 256 МК України, у разі самостійного декларування товарів, передбачену цим Кодексом відповідальність за порушення митних правил у повному обсязі несе декларант, апеляційний суд вважає слушним, але виходить з того, що у даному конкретному випадку, судом першої інстанції встановлена відсутність вини декларанта;

3) довід апеляційної скарги про те, що у даному випадку не йдеться про донарахування митних платежів, а про порушення заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, внаслідок не отримання дозволу Комітету по контролю за наркотиками України, апеляційний суд вважає безпідставним, адже ТОВ «Белста» запитувало товар: «Готовий клеїльний препарат «DENLAKS ТР - 3600» та «DENLAKS ТР - 3600 BLACK», який містить ацетон у кількості 41%, як зазначено у сертифікаті якості та не потребує отримання дозволу на його ввезення, а митним органом не доведено, що перевищення вмісту ацетону у товарі, сталося з вини ТОВ «Белста» або декларанта;

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги суперечать фактичним обставинам справи, а судове рішення є законним і справедливим.

Разом з тим, постанова суду 1-ої інстанції підлягає зміні, оскільки під час апеляційного розгляду встановлено та підтверджено учасниками провадження, що у мотивувальній частині постанови були допущені технічні помилки у наступних абзацах:

«Тому судом встановлена відсутність умислу і необережності в діях гр. ОСОБА_5, що є відсутністю суб'єктивної сторони правопорушення і свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України» та «Також, слід зазначити, що після встановлення факту, що на розмитнення поступив клей з вмістом ацетону 72,85±0,41 мас.% та 76,98±0,62 мас.%, ТОВ «Велета» звернулось до постачальника Турецької компанії Oynurden Kimya Sanayi Ticaret A.S. з проханням надати пояснення відносно ситуації, яка виникла. У відповідь отримали листа адресованого Турецькою компанією Oynurden Kimya Sanayi Ticaret A.S. від 28.03. 2018 року, яким вони зазначили, що всередині банок з клеєм, які були завантажені для ТОВ «Велета» 19.02.2018 року, знаходяться ТР 8100. Через, помилку з наклейками, банки були завантажені з наклейками ТР 3600. Вказана відповідь знаходиться в матеріалах справи та було досліджена у судовому засіданні», що має бути виправлено.

Відповідно до припису п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга представника Одеської митниці ДФС не підлягає задоволенню, разом з тим у мотивувальну частину постанови необхідно внести зміни.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 280, 294 КУпАП, ст.ст. 495, 524-528, 529 МК України апеляційний суд-

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської Митниці ДФС - Ткаченка О.В., - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського райсуду м. Одеси від 12.06.2018 року, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, - змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови суду 1-ої інстанції посилання на гр-на ОСОБА_5 та ТОВ «Велета».

В решті постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца