Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

5 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Буенос-Айрес, Аргентина, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 2 травня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 02.05.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 11 лютого 2018 року о 17 годині 12 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Закревського, 61/2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП суддя не вжив заходів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, не взяв до уваги його пояснення про те, що наркотичні засоби він не вживав і від проходження огляду не відмовлявся, що підтверджується записом нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського та поясненнями свідка ОСОБА_5 Також, коли підійшли працівники поліції, автомобіль був припаркований біля супермаркету, і він транспортним засобом не керував.

Разом з тим, суд поклав в основу прийнятого рішення протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції

_________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1819/2018 Постанова винесена суддею Таран Н.Г.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, оскільки в ньому не вказано нормативний акт, який передбачає відповідальність за порушення, і внесено додаткові записи після складання, в тому числі частину статті 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського, на якому зафіксована відмова ОСОБА_3 проїхати разом з поліцейськими до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Пояснення ОСОБА_3 про те, що поліцейські чинили на нього тиск, у зв'язку з чим він розгубився та не міг визначитись, що саме має робити в даній ситуації, суддя місцевого суду правильно відкинув, оскільки вони спростовуються записом.

Про нещирість пояснень ОСОБА_3 свідчить і зміна ним позиції захисту. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення він власноручно вказав, що за кермом автомобіля знаходилася його дівчина, хоча на записі зафіксовано, що коли поліцейський підійшов до автомобіля і повідомив, що рухався за ним певну відстань, за кермом був саме ОСОБА_3

У суді апеляційної інстанції правопорушник не заперечував, що транспортним засобом керував він, і коли поліцейські підійшли, кілька хвилин знаходився на парковці.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

У відповідності з вимогами ч.4 ст.266 КУпАП, п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, п.9 розділу ІІ вказаної раніше Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Оскільки ОСОБА_3 відмовився їхати до закладу охорони здоров'я у супроводі працівників поліції, а іншого встановленого порядку огляду не передбачено, доводи в апеляційній скарзі про те, що від проходження огляду він не відмовлявся і вимагав дати йому направлення, щоб пройти огляд самостійно, про що також повідомив свідок ОСОБА_5, не спростовують висновків суду про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відповідно до встановленого порядку.

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення, то посилання на його невідповідність Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, є недоречними, адже ця інструкція встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

При цьому слід погодитися з доводами в апеляційній скарзі про те, що всупереч вимогам ст.256 КУпАП на час вручення ОСОБА_3 копії протоколу про адміністративне правопорушення у ньому не було зазначено частину статті 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, що об'єктивно пояснюється перевіркою на повторність з урахуванням того, що відносно нього протягом року тільки за наявними у справі даними, крім цього випадку, тричі складалися протоколи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП.

Разом з тим, зміст протоколу, а саме, суть правопорушення чітко відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи те, що протокол є лише одним з доказів, така невідповідність не є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Отже, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 2 травня 2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн