Номер провадження: 33/785/1079/18
Номер справи місцевого суду: 522/9574/18
Головуючий у першій інстанції Дерус А. В.
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Потанін О.О., розглянувши апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та звільнено останню від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-6 КУпАП та винесено усне зауваження,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_3

Згідно проколу про адміністративні правопорушення, ОСОБА_3, будучи начальником фінансово-економічного відділу управління фінансово-господарського забезпечення Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, несвоєчасно подала за місцем роботи декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог абз. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону у 2016 році службові особи, які на день початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобов'язані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Згідно з рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 рік №2 для щорічних декларацій за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року. Таким чином, для суб'єктів декларування, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, останнім днем подання декларації за 2015 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, є 30 жовтня 2016 року.

Відповідно до розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації № 981/к-2017 від 24.07.2017 ОСОБА_3, призначено на посаду начальника фінансово-економічного відділу управління фінансово-господарського забезпечення Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації, тобто у відповідності до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» є державним службовцем, на якого поширюється дія цього Закону.

У пункті 2 частини 2 статті 6 Закону України «Про державну службу» керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників віднесено до посад категорії «Б» державної служби.

Тобто, посада начальником відділу автоматизації та програмного забезпечення Департаменту соціальної та сімейної політик Одеської обласної державної адміністрації відноситься до посад категорії «Б» державної служби.

Водночас, згідно з приміткою статті 50 Закону під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, розуміються також особи, посади яких належать до посад державної служби категорії «Б».

04.12.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір дарування, який зареєстровано в реєстрі за №899 відповідно до якого громаднка ОСОБА_4 подарувала, а громадянка ОСОБА_3 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_1, вартість якої складає 151 114 грн.

Після цього, 04.12.2017 року приватним нотаріусом Ластівка Вікторією Миколаївною, було зареєстровано право власності вказаного об'єкту нерухомості.

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_3 була зобов'язана повідомити до НАЗК у десятиденний строк з дня придбання майна.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3, будучи начальником відділу автоматизації та програмного забезпечення Департаменту соціальної та сімейної політик Одеської обласної державної адміністрації, вчинила дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

На дану постанову прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що постанова судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року, відносно ОСОБА_3 є необґрунтованою та підлягає скасуванню, наводить відповідні доводи та просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року, скасувати постанову районного суду, винести нову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення в межах, передбачених санкціями вказаної статті.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає поверненню, виходячи з таких підстав.

Положення ч. 2 ст. 7, ч. 3 ст. 8 КУпАП визначають, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова судді, у справі про адміністративне правопорушення, може бути оскаржена у порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП (підпунктом 2 пункту 5 розділу XII Закону України №1697- VII, від 14.10.2014 року, який набрав чинності 26.10.2014 року), яка є спеціальною нормою і згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим та його представником. При цьому, прокурора, як суб'єкта оскарження, було виключено із зазначеної норми закону (Закон України №1697- VII від 14.10.2014 року).

Наведений перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та поширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України №1697-VII від 14.10.2014 року) кореспондують з положенням Закону України «Про прокуратуру», згідно з якими, однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян (п.4 ч.1 ст.2 цього Закону).

Щодо посилань прокурора на положення ст. 250 КУпАП, як на правову підставу звернення прокурора з апеляційною скаргою на постанову відносно ОСОБА_3, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Оскарженою постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та звільнено останню від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-6 КУпАП та винесено усне зауваження.

Санкція ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачає тільки штраф, як захід адміністративного стягнення.

Таким чином, заходи примусового характеру, пов'язані з обмеженням особистої свободи громадянина, не передбачені, застосовані не були і не могли бути застосовані.

Між тим, ухвалою Конституційного Суду України № 49-у/2015, від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями КУпАП, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей, може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Разом з цим, виходячи з принципу верховенства права, враховуючи існуючу неузгодженість діючого законодавства, суди при розгляді справ повинні керуватися положеннями ст.129 Конституції України, якою визначені основні засади судочинства, оскільки норми Конституції - є нормами прямої дії, а також практикою Європейського суду з прав людини відповідно до якої вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (див. Рішення ЄСПЛ «Щокін проти України»), а в апеляційній скарзі прокурора йдеться про погіршення становища ОСОБА_3, тому можливість прокурора оскаржувати в апеляційному порядку постанову судді про адміністративне правопорушення, не може бути розтлумачена поширено і не може охоплювати випадки не передбачені законом.

Таким чином, враховуючі діючі норми Конституції України та Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що прокурор не є особою, яка, відповідно до положень ст.ст.287, 294 КУпАП, має право подати апеляційну скаргу на оскаржену постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року відносно ОСОБА_3

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 7 та ч. 3 ст. 8 КУпАП, апеляційний суд позбавлений законних підстав прийняти до розгляду апеляційну скаргу прокурора, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ч.2 ст.7; ч.3 ст.8; ст. 293; ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 Острик О.В . на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.06.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та звільнено останню від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-6 КУпАП та винесено усне зауваження - повернути апелянту.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Одеської області О.О. Потанін