Справа №490/1729/18 23.05.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/180/18 Головуючий у місцевому суді:Скрипченко С. М.
Категорія: ч.2 ст. 172-6 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
судді Бондаренко Т.З.
із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,
за участю: особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Верцюха В.В., та прокурора Нагорного Д.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1
на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2018 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саки, АР Крим, громадянина України, працюючого на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу - начальник тилу, номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

в с т а н о в и в :
Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення № 41 від 13 березня 2018 року, наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 48 від 21 лютого 2014 року із підполковником ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби на п`ять років, у зв`язку з чим останній зайняв посаду заступника начальника центру з тилу - начальника тилу Навчального центру спеціального зв`язку Збройних Сил України. 17 грудня 2015 року за наказом командувача військово-морських сил Збройних Сил України № 181, підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира бригади з тилу начальником тилу 406 окремої артилерійської бригади.
Підполковник ОСОБА_1 , згідно з п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закон №1700-VІІ), під час проходження служби на посаді заступника командира бригади з тилу - начальника тилу 406 окремої артилерійської бригади, є суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, як військова посадова особа Збройних Сил України.
Згідно ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Відповідно до посадових обов`язків, ОСОБА_1 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.
Крім цього, відповідно до ст. 1 Закону №1700-VІІ, ОСОБА_1 , як військова посадова особа, є суб`єктом декларування у зв`язку з тим, що відноситься до старшого офіцерського складу відповідно до Додатку 3 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» та в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив у десятиденний строк Національне агентство з питань запобігання корупції про отримання доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.
Так, ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу ЕА/КП-010/2017 з генеральним директором ТОВ «Експресс-Авто». За змістом договору встановлено, що ОСОБА_1 придбав 25 квітня 2017 року автомобіль «Skoda Octavia А7 Ambition» за 583 690,00 гривень і в цей же день було укладено між ОСОБА_1 та представником ТОВ «Експресс-Авто» акт прийому - передачі серії ТОВ №523011 від 25 квітня 2017 року, за яким ОСОБА_1 набув право власності на автомобіль. 26 квітня 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував в Регіональному сервісному центрі МВС в Миколаївській області право власності на вказаний транспортний засіб.
Таким чином, у ОСОБА_1 після придбання вказаного майна виник обов`язок, передбачений частиною 2 статті 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту придбання, письмово повідомити про суттєві зміни у майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) шляхом заповнення відповідної форми декларації в персональному кабінеті користувача на веб-ресурсі https//public.nazk.gov.ua.
Проте, станом на 13 березня 2018 року оглядом Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 не подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, порушивши таким чином зобов`язання передбачене положенням ч. 2 ст. 52 Закону, чим за місцем своєї роботи, 7 травня 2017 року, тобто на наступний день після сплину строку на повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, вчинив правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.
На підставі вказаного постановою Центрального районного суду від 23 березня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України, а саме, неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень 00 коп.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити .
Стверджує, що суд при розгляді справи неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вирішення даної справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому, на думку апелянта, постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною, необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.
Також, на думку апелянта, старший слідчий військової прокуратури Камінський Д.С. перевищив свої повноваження та незаконно ініціював відповідну перевірку стосовно ОСОБА_1 , що стала підставою для порушення даного адміністративного провадження.
Старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , який склав адміністративний протокол, також діяв без відповідного на те доручення, а тому його дії є незаконними, на думку апелянта.
Стверджує, що співробітники прокуратури мають важелі впливу на суд, втручаються в його діяльність, оскільки ним було отримано судове повідомлення про час та місце розгляду справи - 17 квітня 2018 року, проте заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону за телефоном повідомив, що справа в суді буде розглядатися 22 березня 2018 року.
Апелянт також вважає, що корупційне правопорушення може бути вчинено тільки при наявності умислу та корупційного інтересу, проте ОСОБА_1 умислу такого не мав. Автомобіль він придбав за кредитні кошти, права власності в повному об`ємі на нього не отримав, оскільки автомобіль передано в заставу, в зв`язку з чим його право розпорядження вказаним автомобілем обмежено до повного погашення кредиту.
Вважає, що суд незаконно послався на скріншот із веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій, оскільки такий документ в судовому засіданні не досліджувався.
Апелянт зазначає, що суддя 22 січня 2018 року виносила ухвалу, якою надала дозвіл слідчому Камінському Д.С. та заступнику прокурора Нагорному Д.П. на обшук в його службовому кабінеті, проте при розгляді даної справи не заявила собі самовідвід, а таке, на думку апелянта є порушенням положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
На переконання апелянта, суд формально та однобічно дійшов вказаних вище висновків, оскільки жодне із зазначених судом положень не було перевірено, встановлено та доведено.
Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Верцюха В.В. на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно положень ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу № 48 від 21 лютого 2014 року із підполковником ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби на п`ять років та за наказом командувача військово-морських сил Збройних Сил України № 181, підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира бригади з тилу начальником тилу 406 окремої артилерійської бригади (а.с.25).
25 квітня 2017 року ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу ЕА/КП-010/2017 з генеральним директором ТОВ «Експресс-Авто», із якого слідує, що ОСОБА_1 придбав автомобіль «Skoda Octavia А7 Ambition» за ціною 583 690,00 гривень (а.с.13-18).
Цього ж дня за актом прийому передачі ТОВ № 523011 від 25.04.2017 року ТОВ «Експресс-Авто» вказаний автомобіль було передано ОСОБА_1 . Наступного дня, 26 квітня 2017 року, він зареєстрував в Регіональному сервісному центрі МВС в Миколаївській області право власності на вказаний транспортний засіб (а.с.11).
Відповідно до посадових обов`язків, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями (а.с. 21-24).
Згідно з п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VІІ, ОСОБА_1 під час проходження служби на посаді заступника командира бригади з тилу - начальника тилу 406 окремої артилерійської бригади, є суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, як на військову посадову особу Збройних Сил України та він є суб`єктом декларування.
Так, рапортом старшого слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону Камінського Д.С. повідомлено Військового прокурора Миколаївського гарнізону про те, що в зв`язку з розслідуванням військовою прокуратурою кримінального провадження за № 0000333 від 16 серпня 2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України виявлені обставини, які вказують на наявність в діях заступника командира військової частини НОМЕР_1 з тилу підполковника ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, яке полягає в неповідомленні у встановленому законом порядку про суттєві зміни в майновому стані .
Вказаний рапорт, супровідним листом від 6 березня 2018 року за вихідним № 892 направлено до Управління економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України для прийняття рішення в порядку ст. 255 КУпАП.
На підставі вказаних даних оперуповноважений відділу протидії корупції Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України старший лейтенант поліції Шилов В.Ю. склав протокол про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 13 березня за № 41 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній порушив зобов`язання передбачене ч.2 ст. 52 Закон №1700-VII, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Відповідно до вимог передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, неповідомлення або не своєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З 26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон №1700-VII, який введений в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності (пункт 1 Розділу XIII «Прикінцеві положення» цього Закону).
Ч.2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме, отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.
Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону №1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.
Згідно з п. 8 ч.1 статті 11 Закону №1700-VII до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ч.2 ст. 49 Закону №1700-VII державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
В ч.1 ст. 50 Закону №1700-VII зазначено:
повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності;
обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством;
обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю;
Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону;
Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.
Згідно з ч.2 ст. 50 Закону №1700-VII у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей, Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.
На підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року №1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство, до повноважень якого згідно з п. 8 ч.1 ст. 11 Закону №1700-VII належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Крім того, згідно з п. 12, 12-1, ч.1 ст. 12 Закону Національне агентство наділено правом ініціювати проведення службового розслідування, вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, надсилати до інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції матеріали, що свідчать про факти таких порушень, а також складати протоколи про адміністративні правопорушення, віднесені законом до компетенції національного агентства, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.
Національне агентство,як центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Закону №1700-VII, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.
Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства.
Проте, матеріали даної адміністративної справи не містять даних про повідомлення Національного агентства щодо виявлення фактів, які мають ознаки правопорушення пов`язаного з корупцією, як і відсутні в даній справі матеріали перевірки Національного агентства в межах компетенції цього органу щодо суб`єкта декларування, яким є ОСОБА_1 , відповідно до наведеного Закону, який містить спеціальні правові норми та які підлягають застосуванню у даній справі.
За вказаних обставин Управлінням захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України не дотримано встановленого Законом № 1700-VII порядку виявлення, та проведення відповідної перевірки, фіксування факту правопорушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією стосовно ОСОБА_1 від 13 березня 2018 року, в зв`язку з чим вказаний протокол не можна вважати належним та допустимим доказом у справі.
Із наданих до суду апеляційної інстанції документів вбачається, що ОСОБА_1 29 березня 2018 року подав річну декларацію за 2017 рік (а.с.110).
Відповідно до довідки ПАТ «КредоБанк» від 2 квітня 2018 року ОСОБА_1 виконав свої кредитні зобов`язання, в зв`язку з чим знята заборона щодо відчуження заставного майна автомобіля «Skoda Octavia А7 Ambition» (а.с. 108, 109).
5 квітня 2018 року ОСОБА_1 подано повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (а.с. 116).
Положеннями ст.252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.
Беручи до уваги положення ст.7 КУпАП, згідно з якою «застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом», тобто яка передбачає чітке виконання передбачених законом норм, при здійсненні провадження у справах про адміністративне правопорушення.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 1 листопада 1950 року, ратифікованою Україною, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23 рп/2010 тлумачення положень ч. 1 ст.14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Тобто, особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотнє.
Враховуючи викладене, а також те, що районний суд не додержався вказаних вимог закону, не дослідив повно та всебічно обставини справи, не надав наявним доказам належної оцінки та дійшов передчасного висновку стосовно доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскаржувана постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у даній справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 березня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді 1700 грн. штрафу скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Миколаївської області Т.З.Бондаренко