Справа № 598/598/18
провадження № 3/598/292/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" червня 2018 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Гудима І.В.

секретаря Жиляк Н.Я.

з участю захисника ОСОБА_1,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 вул.Гора, 8, Збаразького району Тернопільської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч.1 ст.130 КпАП України,

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду Тернопільської області надійшли адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України, як за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Згідно даних матеріалів ОСОБА_2 звинувачується в тому, що він «21 квітня 2018 року о 00 годині 05 хвилин в смт.Вишнівець на Майдані Шевченка керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак К2542ТЕ, у стані алкогольного спяніння з різким запахом алкоголю з ротової порожнини. На місці продувати в технічний пристрій відмовився, а також в медичний заклад для встановлення степені спяніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України».

Свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав і пояснив, що він 20 квітня 2018 року приблизно о 23 годині 30 хвилин біля торгового центру «Золота підкова», що по вул.Майдан Шевченка в смт.Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, не керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з.К2542ТЕ, а лише знаходився в салоні даного автомобіля, який був припаркований біля торгового центру, та ремонтував дверну ручку на прохання товариша ОСОБА_3, який перед цим і керував даним автомобілем. В той час він був в тверезому стані. Коли працівники поліції підїхали він саме знаходився біля сидіння водія вказаного автомобіля. Тоді ж він повідомив працівника поліції, що даним транспортним засобом не керував, однак працівники поліції зобов`язали його проїхати разом з ними у відділення, оскільки вважали, що саме він керував автомобілем. При цьому працівники поліції не пропонували йому пройти медичне обстеження для визначення ступеня алкогольного сп`яніння за допомогою технічних пристроїв на місці зупинки. Вже у відділенні поліції ним було написано пояснення під диктовку працівників поліції, в якому він визнав вину в тому, що не бажає проходити медичне обстеження та місці зупинки та у лікувальному закладі. Також зазначає, що свідків, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, не було ні на місці зупинки, ні в опорному пункті поліції. На місці події були лише ОСОБА_4 та ОСОБА_3, інших

свідків не було. В зв`язку з чим вважає себе невинним у вчиненні правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та дослідивши докази по справі суд вважає, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення виходячи із наступного.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, в якості доказів вини ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення додано вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №543439 від 21.04.2018 року; письмове пояснення ОСОБА_2, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6; рапорт поліцейського; відеозаписи, що здійснювалипрацівники поліції.

Однак, суд не приймає до уваги відеозаписи, які долучені до матеріалів справи, оскільки всупереч вимогам п.п. 3.3 та 3.5 Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, відеозапис є не суцільним, переривається на важливих моментах, є нерозбірливим. Також дата і час відеозаписів відрізняється від дати і часу адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №543439 від 21.04.2018 року та інших матеріалах справи.

Суд не приймає до уваги письмових пояснень ОСОБА_2, які було долучено до матеріалів про адміністративне правопорушення, оскільки вони були спростовані показами, даними ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Суд також не приймає до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які незважаючи на виклики суду, не з'явились в судове засідання для дачі пояснень під час розгляду справи. При цьому суд вважає, що неявка даних свідків в судове засідання унеможливлює встановлення достовірності інформації, викладеної у їх письмових поясненнях.

Разом з тим, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він був очевидцем того, як 20 квітня 2018 року приблизно о 23 годині 30 хвилин біля торгового центру «Золота підкова», що по вул.Майдан Шевченка в смт.Вишнівець Збаразького району Тернопільської області, припаркувався автомобіль «ВАЗ», д.н.з.К2542ТЕ. При цьому ОСОБА_2 не керував вказаним автомобілем, а знаходився на пасажирському місці в салоні автомобіля. Керував автомобілем товариш ОСОБА_2. Потім ОСОБА_2 вийшов із салону автомобіля, обійшов даний автомобіль та підійшов до передньої дверки автомобіля зі сторони водія. Після цього до автомобіля підійшли працівники поліції і забрали ОСОБА_2 у відділення. Інших свідків, які б бачили вказані ним обставини, він не бачив. Також він не бачив, що б працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти медичне обстеження на місці зупинки автомобіля.

В ході судового засідання не здобуто доказів об`єктивного характеру, які б спростовували

покази ОСОБА_2, які дані ним в судовому засіданні, та підтверджували скоєння останнім вищевказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що в притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України, як за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.130, п.1 ст.247, ст.ст.284, 294 КпАП України, суд,-

п о с т а н о в и в :

В притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ І. В. ГУДИМА