Справа № 344/2956/18
Провадження № 33/779/254/2018
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_2, на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 14 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Івано-Франківська, вул.Набережна, 4а/1, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят дві ) грн. 40 коп.

З постанови судді вбачається, що 04 березня 2018 року о 05 год. 20 хв. водій ОСОБА_2 по вул. Паркова, 18 б, в м.Івано-Франківську, в стані алкогольного спяніння, керував транспортним засобом ЗАЗ-ТF69Y, н.з.АТ 3143 АХ, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді щодо нього скасувати, закривши провадження у справі .

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було розяснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив, що 04.03.2018 року він приблизно о 05 год. 20 хв. керував транспортним засобом ЗАЗ-ТF69Y, н.з.АТ 3143 АХ, а саме: підвозив додому п'яного сусіда Богдана. Через раптове погіршення самопочуття свого товариша заїхав та зупинився у дворі будинку на вул.Паркова, 18б в м.Івано-Франківську. Туди під'їхали працівники поліції з причини, як стверджували вони, що він не увімкнув поворот при заїзді у двір. У зв'язку з тим, що у салоні його автомобіля знаходився пасажир, який був в стані сильного алкогольного сп'яніння, працівники поліції почули різкий запах алкоголю з салону автомобіля, а тому запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння. На вимогу працівників поліції погодився пройти тест на визначення алкоголю. Результат тесту виявився позитивним, але алкоголю він взагалі не вживав. У роздруківці результату тестування зазначено, що 04.03.2018 року о 05год. 23 хв. при тестуванні температура навколишнього середовища становила - 11°C. Вважає, що працівниками патрульної поліції було допущено порушення температурного режиму з експлуатації технічного засобу «Драгер Alcotest 6820». Вважає, що прилад за допомогою якого працівниками поліції було проведено його огляд на стан алкогольного сп'яніння «Драгер Alcotest 6820», є не сертифікований.

Стрверджував, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення апелянта, який просить скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Постанова судді від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 винесена з дотриманням вимог вищевказаної статті цього Кодексу, згідно встановлених фактичних обставин вчиненого правопорушення.

При складенні протоколу водію ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с. 1).

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2 у АС своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 046684 від 04 березня 2018 року, з якого вбачається, що саме він 04 березня 2018 року о 05 год. 20 хв. в м.Івано-Франківську на вул. Паркова, 18 б, керував транспортним засобом ЗАЗ-ТF69Y, н.з.АТ 3143 АХ, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер, в присутності двох свідків(а.с.1). Показники приладу показали 0,31 % промілей результат позитивний, чим порушив п. 2.9а ПДР; протоколом-результатом алко-тестера «Драгер» № 2202 на стан спяніння, який підтвердив перебування правопорушника в стані алкогольного сп'яніння 0,31% проміле, (а.с.2); поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які додані до протоколу про адмінправопорушення про те, що водій ОСОБА_2, в їх присутності, дійсно погодився пройти перевірку для визначення стану спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 0,31 % проміле (а.с. 5).

Покликання апелянта про те, що інспектором поліції грубо порушено інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, зокрема щодо проходження ним на місці огляду для визначення у нього стану алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер» у присутності двох свідків, є необґрунтованим, виходячи із наступного.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 не наводив жодних заперечень щодо законності вимог працівників поліції з приводу пропозиції йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Законом встановлено наступний порядок огляду водія на стан алкогольного сп'яніння. Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Жодних доказів того, що прилад зафіксував відсутність алкогольного сп`яніння, надано не було, під час апеляційного перегляду рішення судді суду першої інстанції такі доводи не знайшли свого підтвердження.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в інших доданих до нього документів ОСОБА_2 не наводив жодних заперечень щодо результатів алкотестера «Драгер», за допомогою якого проводився огляд його на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а тому доводи АС в цій частині, є безпідставними.

Апеляційний суд спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності алкотестера «Драгер» у переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Патрульної Поліції для виявлення та фіксування алкогольного спяніння, порушення умов експлуатації алкотестеру «Драгер», оскільки як зазначається з відповіді Національної Поліції України Департаменту Патрульної Поліції Управління Патрульної Поліції в Івано-Франківській області (а.с.57) - газаналізатор Алкотестер 6820 ARHK-0087 04.10.2017 пройшов повірку у ДП «Укрметртестстандарт» про що засвідчує Сертифікат №12-01/7351, який дійсний до 04.10.2018 року ( а.с. 58), а тому твердження щодо недостовірності результатів тесту за допомогою спеціального приладу «Драгер», є необґрунтованими, голослівними, та такими що надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, при цьому перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він керував транспортним засобом, однак в стані алкогольного спяніння не перебував, є необґрунтованим, оскільки спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, і спрямовані вони виключно на уникнення ним відповідальності за вчинене.

З урахуванням викладеного, доводи, викладені в АС ОСОБА_2 про невинуватість, є необґрунтованими, та спростовуються перевіреними доказами в апеляційній інстанції.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції обєктивно розглянув справу, правильно оцінив докази, і його висновок про те, що ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, є правильним.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 немає.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 14 травня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1