АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/750/18 Справа № 711/4410/18 Головуючий по 1 інстанції Степаненко О. М.
Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Дмитренко М. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Дмитренко М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19 липня 2018 року, якою:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм КП «Черкасиелектротранс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. Вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою суду, 28.05.2018 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, вчинив відносно свого батька та сестри ОСОБА_3, ОСОБА_4 насильство в сімї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в їх сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю ОСОБА_3, ОСОБА_4 Своїми діями ОСОБА_5 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять постанову змінити в частині накладеного стягнення з штрафу на арешт. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказують, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, суд при призначенні міри покарання не врахував, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до відповідальності за даною статтею, а також не розкаявся і не вибачився перед потерпілими. Вважають, що, призначені попередніми судовими рішеннями адміністративні стягнення у виді штрафу та громадських робіт, виявилися не ефективними для ОСОБА_5, та не змогли запобігти подальшому насильству в сімї. Крім того, звертають увагу, що суд порушив їх законні права, оскільки розглянув справу без заслуховування їх думки, як потерпілих у справі, щодо призначення міри покарання.

Заслухавши ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, правопорушника ОСОБА_5, який визнав свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні та щиро розкаявся, просив залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини справи, а ставиться питання про зміну призначеного судом покарання, суд не вдається до перегляду судового рішення в частині встановлення фактичних обставин справи.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність у вигляді штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до семи діб.

З пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_4, які вони надали в суді апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово вчиняв конфлікти в сімї, притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, що також підтверджується матеріалами. Просили застосувати до ОСОБА_5 стягнення у виді адміністративного арешту.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що дійсно суд першої інстанції призначив занадто м'яке адміністративне стягнення, яке не відповідає особі правопорушника, однак, положенням ст. 294 КУпАП визначено, що у разі зміни постанови в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не може погіршити становище правопорушника та призначити йому більш суворе адміністративне стягнення, як про це просять апелянти, а тому постанова судді суду першої інстанції залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Згідно ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 - залишити без задоволення, а постанову судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 19 липня 2018 року, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. - без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя М. І. Дмитренко