Справа № 482/473/18
Номер провадження 3/482/228/2018

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2018 року м. Нова Одеса
Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській обласі про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює в ПП «Спіян»,
за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
На розгляд до Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 077920 від 09.03.2018 року зазначено, що гр. ОСОБА_1, 09.03.2018 року о 14 год. 10 хв. на 184 км. а/д Н-24 Благовіщенськ-Миколаїв, керував т/з «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія у встановлено порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду на стан спяніння становить 0,77 проміле.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 пояснили, що ОСОБА_1 не вживал алкогольні напої, не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу "Драгер". Показання приладу вважає невірними, так як прилад надали йому вже розпакований, сертифікат відповідності приладу йому не предявили. Захисник подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи ДВД-диску з записом відео фіксації зупинки т/з ОСОБА_1 09.03.2018 року та проходження ним огляду на стан спяніння та про подальший розгляд справи за їх з правопорушником відсутності.
Судом постановлено про подальший розгляд справи за відсутності ОСОБА_1
Дослідивши та оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані у протоколі обставини свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції .
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд осіб, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння проводиться поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або, у разі незгоди водія на проведення такого огляду, у закладі охорони здоров'я.
Згідно з п.п. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з п. 2. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв….., за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Відповідно до п.п. 2.5, 2.6 Інструкції, перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Як вбачаєься з попередньо наданих суду пояснень ОСОБА_1, 09.03.2018 р. о 14.10 год., автомобіль «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1, під його керуванням був зупинений працівниками поліції. Під час проведення його огляду на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», за результатами якого в нього було виявлено наявність алкоголю в крові з результатом 0,77 проміле.
При цьому ОСОБА_1 зазначив, що окрім ОСОБА_3, автомобіль якого було зупинено працівниками поліції та запропоновано йому було стати свідком проходження ним огляду на стан спяніння, більше ніяких свідків такого проходження та під час складання протоколу, не було.
Вказав, що пізніше працівники поліції зупинили автомобіль, водію та пасажиру якого були дані поліцейськими для підпису пусті бланки, підписавши які, люди поїхали далі. За результатами проходження ним огляду на стан спяніння, було складено акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спецехзасобів, з результатами якого ОСОБА_1 відразу був не згоден.
Відповідно до показів свідка ОСОБА_3, якого, за клопотанням захисника ОСОБА_1, було допитано в судовому засіданні 04.06.2018 року, 09.03.2018 року, він став свідком проходження ОСОБА_1 огляду на стан спяніння на місці зупинки т/з за допомогою спеціальних технічних засобів.
Вказав, що працівники поліції під час проходження ОСОБА_1 огляду на стан спяніння, дали останньому розпечатану трубку алкотестеру, про що він відразу наголосив поліцейським і ОСОБА_1. Крім того, додав, що ніяких ознак алкогольного спяніння в ОСОБА_1 не було, ані запаху алкоголю, ані хиткої ходи, тремтіння пальців рук, ані інших ознак. Додав, що на його вимогу, поліцейські відмовилися надати сертифікат відповідності алкотестеру, так як його в них не було взагалі. Зазначив, що ОСОБА_1 зовсім не заперечував проти проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі, однак цього йому поліцейськими не пропонувалося взагалі, зазначивши, що цей огляд проводився в присутності одного лише водія, інших поліцейських та свідка ОСОБА_3, а не двох свідків, як то встановлено законом.
Відповідно до дослідженого в судовому засіданні відеозапису, під час проведення огляду на стан спяніння ОСОБА_1, працівники поліції дали ОСОБА_1 продувати трубку алкотестеру, яка вже була розпечатана не в присутності правопорушника, відповідно, неможливо пересвідчитися в цілісності її упаковки, про що свідок ОСОБА_3 відразу наголошував ОСОБА_1 та поліцейським, вказаний факт зафіксовано відеозаписом. Крім того, на вимогу свідка надати сертифікат відповідності вимірювальної техніки, працівниками поліції йому було відмовлено. Відповідно до вказаного відеозапису, ОСОБА_1 не було проінформовано, як особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.
Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 не заперечував про проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони, а сам бажав цього. Наявність інших осіб, окрім поліцейських під час проходження ОСОБА_1, огляду на стан спяніння, окрім правопорушника та одного свідка ОСОБА_3, , відеозаписом не зафіксовано.
ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому не визнав, вказавши, що будь-які свідки працівниками поліції не залучалися, в тому числі вони були відсутні і під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення,.
Відповідно до положень статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами ... і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння ..., підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, ... та оглядові на стан ... сп'яніння.
Окрім вього вищевказаного, дослідженими матеріалами справи встановлено, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.
У зв'язку з цим, виникають обґрунтовані сумніви щодо упередженості поліцейського під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, що випливає з непослідовних дій уповноваженої посадової особи, яка, встановивши факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, не відсторонила останнього від керування всупереч складеному відносно нього протоколу, т/з не був поміщений на штрафмайданчик, а також не було передане керування іншій особі, яка б доставила його за місцем проживання водія та забезпечити безпеку руху, що є порушенням вимог ст. 265-2 та 266 КУпАП.
Тобто, як встановлено судом, вищезазначений Порядок встановлення у водія ОСОБА_1 стану алкогольного спяніння не був дотриманий, огляд на стан сп'яніння проведено за відсутності двох свідків,перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський не проінформував особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогуне був наданий сертифікат відповідності на вказану вимірювальну техніку.
Пунктом 22 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції вважаються недійсними.
Згідно вимог ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан спяніння, проведений із порушенням чинного порядку, визнається недійсним.
Згідно з роз'ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи дане рішення, суд керується п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
За таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1. подій і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_4