АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/768/18 Головуючий у І-й інстанції Скрипченко Д.М.
Справа № 195/500/18 Головуючий в ІІ інстанції Крот С.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі: судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює на посаді сепараторщика ТОВ "Мирівський елеватор", проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено стягнення у виді адміністративного арешту строком на сім діб,

за участю:

захисника ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винуватим за те, що він 13.04.2018 року близько о 20.00 годині, прийшов до своєї матері ОСОБА_3 на вул. Смурова, 2, с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області, після чого висловлювався в її адресу нецензурною лайкою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що про наявність судового рішення йому стадо відомо коли працівники поліції прийшли до нього на роботу з метою його затримання та виконання постанову суду. Зазначає, що про час та дату судового розгляду його не повідомляли належним чином, в судове засідання не викликали, а постанову суду отримав тільки 11.06.2018 року в місцевому суді.

Ставить питання про зміну постанови суду першої інстанції, в частині виду адміністративного стягнення та просить замінити його на штраф. Не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини та правову кваліфікацію його дій, вважає, що адміністративний арешт є занадто суворим стягненням і при його застосуванні суд не врахував його характеристики, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні неповнолітню прийомну дитину. Також, зауважує, що такий вид стягнення може призвести до втрати ним роботи та висловлює щире каяття у скоєному.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила постанову суду в частині призначеного стягнення змінити, помякшивши його, і вважала, що стягнення у виді штрафу буде достатнім для досягнення цілей його застосування.

В судовому потерпіла ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу, просила суворо не карати її сина ОСОБА_1, пояснила, що жодних претензій до нього не має.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова прийнята 02.05.2018 року, відомості про повідомлення ОСОБА_1 про час та дату судового розгляду, які не відповідають даті і часу, зазначеним в протоколі про адмінправопрушення, в матеріалах справи відсутні. Також відсутні й відомості про направлення копії постанови учасникам справи, відповідно до ст. 285 КУпАП. Вказані обставини, на думку апеляційного суду, є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, у звязку з чим такий строк підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом…, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність…

Вказані вимоги закону місцевим не дотримані належним чином.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд формально зазначив, що необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, а також законність та обґрунтованість виду та розміру, накладеного адміністративного стягнення, апеляційний суд виходить з наступного.

Так, згідно з постановою суду, ОСОБА_1, перебуваючи за місцем проживання матері потерпілої ОСОБА_3, вчинив з нею сварку, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою.

ОСОБА_1 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, що апеляційний суд розцінює як обставину, що помякшує відповідальність, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП, вперше притягується до адміністративної відповідальності /а.с. 5/, офіційно працевлаштований та працює на посаді сепараторника в ТОВ «Мирівський елеватор», позитивно характеризується за місцем роботи /а.с. 8/, проживає спільно з гр. ОСОБА_4 та її донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, без реєстрації шлюбу /а.с. 15/.

В судовому засіданні потерпіла просила суворо не карати ОСОБА_1 та пояснила, що, він попросив вибачення, вона його пробачила і немає необхідності в застосуванні такого суворого виду стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КУпАП адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п'ятнадцяти діб і за змістом глави 3 КУпАП, є найсуворішим видом стягнення.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вказані фактичні обставини справи не були встановлені судом першої інстанції, через не виклик особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, відповідно, вони не отримали правової оцінки та залишились поза увагою місцевого суду при вирішенні питання про накладення найсуворішого виду адміністративного стягнення.

Таким чином, рішення суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту є передчасним та постановлено на підставі неповно зясованих обставин справи та особи правопорушника, що в даному випадку є підставою для зміни постанови в цій частині, у звязку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Враховуючи зазначені вище фактичні обставини даної справи, дані про особу правопорушника, позицію потерпілої, а також сам факт притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі, передбаченому в санкції статті, яке в даному випадку буде необхідним та достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2018 року та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 02 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, в частині накладеного стягнення,змінити.

Вважати накладеним на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення за ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто девятнадцять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: С.І. Крот