490/3542/18 06.06.2018
н/п 3/490/2440/2018
Справа № 490/3542/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гречана С.І. за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює водієм, номер облікової картки платника податків невідомий, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

встановив:

22 квітня 2018 року, ОСОБА_1, згідно посадових інструкцій , будучи відповідальною особою за додержанням Ліцензійних умов, порушив абз.3 п. 11 ст. 16 ЗУ "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" та не проінформував по ДТП, що мало місце 22 квітня 2018 року о 09 год. 00 хв., про що працівниками правоохоронних органів був складений протокол серії ІІ № 0002689 від 26.04.2018.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним правопорушення, просив суд звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КпАП України у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди)керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, повторно протягом року. Передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище правопорушення підтверджується доказами, наявними в матеріалах адміністративної справи, у тому числі даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ставити під сумнів дані докази у суду немає підстав, оскільки вони отримані у відповідності до вимог закону.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, керуючись ст.ст. 23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Так, судом враховані обставин, що пом'якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, яке, як встановлено судом, в даний час усунуте, те, що порушення не призвело до будь-яких негативних наслідків.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КпАП України, у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст. 22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням, відповідно провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КпАП України.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, ст. 283, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити, звільнивши його на підставі ст. 22 КУпАП від відповідальності за це правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва прокурором.

Суддя С.І. Гречана