Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/38/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба А.В.
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2018 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., за участю секретаря Ковальової Н.Д., захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 розглянув дистанційно в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3, 23.10.2017 року в 13.58 год., по вулиці В.Перспективній, 38/33 в м. Кропивницький, керував транспортним засобом «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, а від так, скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтував тим, що працівниками поліції порушено не тільки права ОСОБА_3, а й охоронювані законом інтереси при складені адмінпротоколу, норми чинного законодавства та перевищено повноваження, що пояснюється фактичними обставинами справи. Працівниками поліції порушені вимоги ч.4 ст.256 КУпАП в частині не роз'яснення апелянту прав і обов'язків, передбачених ст.268 КУпАП. Всупереч вимогам чинного законодавства, ОСОБА_3 було надано копію протоколу про адмінправопорушення, однак не роз'яснені вище зазначені права у відповідності до вимог чинного законодавства, та підписаний вручений адмінпротокол серії БД №079507 від 23.10.2017 року не ОСОБА_3, як адмінправопорушником, а іншою особою, про що свідчать два різних підписи зазначені в графах: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» та в графі «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності». Вказав, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд всупереч вимогам ст. 280 КУпАП не з'ясував підстави скоєння адмінправопорушення та чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний апелянт, як особа в його вчинені, чи підлягає останній, як особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що мають значення по справі для правильного вирішення справи, а саме, чи мало місце порушення ОСОБА_3 вимог ч.1 ст.130 КУпАП. Не взято до уваги районним судом той факт, що всупереч вимогам Порядку повідомлення та вручення рекомендованих листів з повідомленням визначених відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року №1155, ОСОБА_3 не вручено рекомендоване поштове повідомлення про слухання справи за №405/6163/17 09.11.2017 року в Ленінському райсуді, м. Кіровограда, так як підпис на поштовому повідомленні не ОСОБА_3, про слухання справи дізнався 03.01.2018 року при отриманні батьками постанови суду від 09.11.2017 року, а поштарка, яка розносила поштову кореспонденцію і якою виконаний підпис за апелянта про отримання повідомлення про слухання адміністративної справи в зазначену дату в приміщенні Ленінського райсуду м. Кіровограда, станом на сьогодні звільнена з роботи. Зазначив, що не взято судом до уваги, вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якою встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 і 284 КУпАП. Вказав, що згідно ст.266 ч.2,3 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням стаціонарних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо передування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції або в разі незгоди з його результатами, працівником міліції, з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Також вказав, що розглядаючи дану справу по суті, районний суд взагалі не перевірив та будь-яким чином не спростував твердження правопорушника про те, що він на той момент перебував за кермом транспортного засобу, так як транспортним засобом керував гр. ОСОБА_5, який був залучений працівниками поліції як свідок, а не водій транспортного засобу. Не викликались та не допитувались з цього приводу вказані у адмінпротоколі свідки, а тому, суд безпідставно врахував їх пояснення відібрані якби в їх присутності працівниками поліції при складені адмінпротоколу, оскільки правдивість пояснень свідків судом не перевірено. Не викликаний до суду та не допитаний в судовому засіданні працівник поліції, який складав вище зазначений адмінпротокол. Крім того вказав, що не дивлячись на те, що постанову винесено 09.11.2017 року у відповідності до повідомлення районного суду про направлення поштової кореспонденції, а саме, вище зазначеної постанови на адресу адмінправопорушника ОСОБА_3, датовано 29.12.2017 року за 405/6163/17/58761/17, а поштову кореспонденцію отримано адресатом 03.01.2018 року. А тому, просить вважати пропущення строку для оскарження вище зазначеної постанови у відповідності до вимог ст.289 КУпАП поважними.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 який підтримав подану апеляційну скаргу, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ленінським районним судом м. Кіровограда 09.11.2017 року винесено постанову стосовно ОСОБА_3, яку він мав право оскаржити протягом десяти днів, тобто останнім днем подачі апеляційної скарги є 20.11.2017 року. Разом з тим, постанову суду від 09.11.2017 року ОСОБА_3 направлено лише 29.12.2017 року, що підтверджується супровідним листом (а. с. 12), та оскільки ОСОБА_3 не був присутнім у судовому засіданні, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду необхідно рахувати з моменту отримання постанови суду, а тому строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само за відмову осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп'яніння.

Відповідно до ч. 1 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 079507 від 23.10.2017 року ОСОБА_3, 23.10.2017 року в 13 год. 58 хв., по вулиці В.Перспективній, 38/33 в м. Кропивницький, керував транспортним засобом «Тойота Кемрі», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_3, підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції доказами і, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 079507 від 23.10.2017 року (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.2) та відеозаписом події оглянутим та дослідженим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції. Так, згідно відео запису, наявного в матеріалах справи, ОСОБА_3 неодноразово відмовлявся в присутності двох свідків від продуття приладу «Драгер».

Крім того вина ОСОБА_3 підтверджується показаннями допитаного в якості свідка інспектора поліції ОСОБА_7

Вказані докази є належними та допустимими взаємоузгоджуються між собою та повністю відповідають встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції дійсним фактичним обставинам справи.

Доводи викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що ОСОБА_5 був за кермом, а не ОСОБА_3 є необґрунтованими та безпідставними. При цьому колегія судів враховує, що на неодноразові виклики у судове засідання апеляційного суду свідок ОСОБА_5 не з'явився про поважні причини неявки суд не повідомив.

Разом із тим в своїх письмових поясненнях ОСОБА_5 чітко зазначив, що був запрошений співробітниками поліції в якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_3 у його присутності вказаний водій відмовився від проходження тесту на стан сп'яніння та від проходження медичного огляду в медичному закладі та не вказував проте, що саме він керував транспортним засобом а не ОСОБА_3

Також доводи захисника викладені в апеляційній скарзі з приводу не роз'яснення співробітниками поліції положень КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставними та необґрунтованими, та спростовуються відеозаписом події оглянутим та дослідженим у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене у сукупності, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, оскільки як встановлено у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанцій останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

Отже, враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку визнавши винним ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_3 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі врахував суспільно небезпечний характер вчиненого ним правопорушення, його особу та призначив законне та справедливе адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є достатнім для його виправлення, а також запобіганню вчинення ним аналогічних правопорушень.

Порушень вимог КУпАП, які стали б підставою для скасування по суті правильного постановленого рішення судом першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Онуфрієв