Дата документу Справа № 315/388/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 315/388/18 Головуючий в 1 інстанції Ярош С.О.
Провадження № 33/778/332/18 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та мешкаючого: Запорізька область м. Гуляйполе вул. Глінки 22,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та призначено суспільно корисні роботи строком 120 годин,зі стягненням судового збору.

Згідно з оскаржуваною постановою, при примусовому виконанні виконавчого листа №315/495/13-ц, виданого 13.08.2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області про стягнення щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2013 року і до досягнення донькою повноліття, станом на 20.03.2018 року ОСОБА_2 не сплатив аліменти на утримання доньки, що відповідно до розрахунку заборгованості боржника по аліментах від 19.03.2018 року призвело до виникнення заборгованості в сумі 24899,22 грн., що в сукупності перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме з 02.06.2014 року.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що зазначена постанова прийнята судом з порушеннями норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою, а відтак підлягає скасуванню. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 20.03.2018 p. не відповідає вимогам чинного законодавства. Так, зокрема в останньому викладено суть адміністративного правопорушення, з якого не зрозуміло в чому полягає невиконання законних вимог державного виконавця, що має наслідком складення вказаного протоколу саме державним виконавцем, а не уповноваженою на те посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) як це визначено приписами ст. 255 КУпАП. Також слід зазначити, що протокол не містить зазначення: місця проживання, місця роботи особи яка притягується до адміністративного правопорушення; відмітки про роз'яснення прав і обов'язків, передбачених ст. 268 КУпАП; пояснень чи відмови від надання пояснень; отримання протоколу особою, стосовно якої він складений. Крім того, в порушення приписів ч. 2 ст. 251 КУпАП, до протоколу не додано жодного доказу, на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення та інших відомостей, необхідних для вирішення справи, а саме: судового рішення про стягнення аліментів; матеріалів виконавчого провадження, які свідчать про факт відкриття виконавчого провадження, невиконання особою законних вимог державного виконавця та інших матеріалів виконавчого провадження необхідних для розгляду справи; документів, що підтверджують особу, стосовно якої складено протокол та її РНКОПП; доказів, які характеризують особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Таким чином, суд першої інстанції розглянув справу з допущенням ряду процесуальних порушень, так як протокол не може розглядатись суддею без усунення порушень, допущених при його складанні, тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову.

У призначене судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в апеляційному суді, тому розгляд справи, згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, проводиться за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Однак, суд першої інстанції в достатній мірі не зясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

З матеріалів справи, а саме з протоколу № 20 про адміністративне правопорушення від 20.03.2018 року вбачається, що державний виконавець Гуляйпільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП.

Разом з тим, адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» шляхом доповнення статтею 183-1 глави 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 183-1 КУпАП вступила в дію 06.02.2018. Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі. Тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Тому, на думку апеляційного суду, діяння, яке мало місце у даному випадку не могло бути кваліфіковано за ст.183-1 КУпАП, і ОСОБА_2 не може бути притягнутий до відповідальності, оскільки склад правопорушення, передбачений саме даною статтею кодексу в діях останнього відсутній.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2018 року року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП слід скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП,скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1