Дата документу 25.05.2018 Справа № 554/3856/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, керівника «Укрспецконтакт», РНОКПП НОМЕР_1, інші відомості про особу відсутні і ініціатором складення протоколу не надані

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу складеного головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування та контролю за відшкодуванням ПДВ територій обслуговування ДПІ у м. Полтава управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Полтавській області ОСОБА_2 порушник ОСОБА_1 «вчинив порушення, передбачені пп. 49.18.1 п. 49.18. п.49.2. статті 49 глави 2, розділу ІІ, п. 203.1 ст. 203 розділу V Податкового кодексу України, а саме неподання податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2018 року з граничним терміном подання 20 квітня 2018 року, що зафіксовано в акті № 4595/16-31-12-02-11/25170482 від 18 травня 2018 року, який є додатком до протоколу», що на думку ініціатора складення протоколу, є вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.

В судове засідання порушник не викликався, оскільки процедуру притягнення його до відповідальності ініціатором складення протоколу вчинено з порушенням встановлених законом вимог, в звязку з чим суд прийшов до висновку про відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення та необхідності закриття справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до чинного законодавства відповідальність за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП встановлена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не підписаний, що є свідченням порушення ініціатором складення протоколу вимог статті 256 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Неявка порушника, як про це зазначено в протоколі, для його складання та підписання, не є підставою для визнання факту його складення законною, оскільки законом не передбачено можливості заочного притягнення особи до відповідальності.

Отже, суд вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 не складався, процесуальні права, в тому числі і право на захист, йому не розяснювались, в звязку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

З цих підстав суд вважає, що докази обвинувачення порушника одержані незаконним шляхом.

Крім того, ініціатором складення протоколу до нього не додано доказів, а також в протоколі не зазначено про те, що порушник являється особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.

Отже, на підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність доказів, зібраних у визначеному законом порядку, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, а тому приходить до висновку про необхідність закриття справи за відсутністю події та складу правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А. Г. Савченко