Справа № 308/5851/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

17.08.2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Вотьканича Ф.А., розглянувши заяву судді Вотьканича Ф.А. про самовідвід, заявлений перед початком вирішення питання про апеляційний розгляд справи про адміністративне правопорушення, запровадженій щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2018, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2018 від судді Вотьканича Ф.А. надійшла заява про самовідвід, оскільки ОСОБА_1 в період з 05.05.2001 по 12.01.2005 року працював на посаді помічника голови апеляційного суду Закарпатської області, де і в свою чергу суддя Вотьканич Ф.А. працював суддею цього ж суду та періодично виконував обов'язки заступника голови суду й секретаря судової палати з кримінальних справ. Окрім цього, суддя Вотьканич Ф.А., в силу специфіки своєї роботи й займаної посади, знайомий та підтримує робочі стосунки із батьком ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який являється головою Закарпатського окружного адміністративного суду. Дані обставини можуть викликати сумнів у об'єктивності та неупередженості судді Вотьканича Ф.А. при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та створити конфлікт інтересів у сенсі, визначеному Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII.

Згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма, в тому числі й ст.53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1,2,4,7,11 відповідним Законом № 475/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст.ст. 8,9 Конституції України та ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-IV в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Щодо безсторонності суду, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб'єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об'єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності.

Суддя є безсторонній, поки зворотнє не буде доведено. До того ж необхідно зазначити, що, крім всього, суди зобов'язані заслуговувати на довіру учасників процесу.

Європейський суд визнає, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід (справа Делкурт проти Бельгії).

Одним із основних елементів у сфері запобігання корупції є врегулювання конфлікту інтересів осіб, які виконують службові повноваження, що визначено Законом України «Про запобігання корупції» (далі - Закон).

У статті 1 Закону закріплено зміст поняття «потенційний конфлікт інтересів», як наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.

Дієвим засобом уникнення конфлікту інтересів є процедура виключення державного службовця з процесу прийняття рішення, що зазнає впливу в результаті конфлікту інтересів.

На підставі наведеного та керуючись ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст.ст. 8,9,22,55,64,129 Конституції України, ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-IV, ст.ст. 1,3,28-30,35 Закону України Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 2,294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Заявлений суддею Апеляційного суду Закарпатської області Вотьканичем Ф.А. самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 308/5851/18 (провадження№ 33/777/452/18) задовольнити, а матеріали справи передати для її повторного розподілу за виключенням вказаного судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя