Справа № 462/5117/17 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 33/783/204/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, секретаря Азенко М.В., з участю ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, прокурорів Бриндак М.Т., Вітковської І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 січня 2018 року,

встановив:

цією постановою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої суддею Львівського окружного адміністративного суду, зареєстрованої та проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_3,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 400 від 30.10.2017 року, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді судді Львівського окружного адміністративного суду, в порушення вимог абзацу 3 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На дану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити мотивувальну частину постанови Залізничного районного суду м.Львова від 31.01.2018 року та викласти її наступним чином - закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанову винесено без дослідження доказів по справі, з неправильним застосуванням та порушенням норм процесуального права. Також під час судового розгляду судом було грубо порушено право на захист та отримання правової допомоги особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції перед дослідженням питання про закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП не було встановлено інші обставини справи, зокрема чи мали місце склад та подія адміністративного правопорушення.

Звертає увагу на те, що конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту НАЗК, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою, тощо.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

В матеріалах справи міститься: відповідь Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 року за №03.5-43/1224/17, з якого вбачається, що особистий ключ цифрового підпису був отриманий ОСОБА_2 27.09.2016 року, що виключило можливість здійснення будь-яких дій через власний персональний електронний кабінет з 01.09. по 27.09.2016 року включно; письмові пояснення ОСОБА_2 від 30.10.2017 року, до яких додані копії письмових запитів до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 27.09.2016 року та від 10.10.2016 року про витребування відомостей, необхідних для внесення у декларацію даних про вартість нерухомого майна на момент придбання у 2005 та 2008 роках відповідно; відповідь приватного нотаріуса від 13.10.2016 року та 01.11.2016 року, а також копія авіаквитків на період з 17.10. по 31.10.2016 року, що підтверджує перебування ОСОБА_2 за межами України у вказаний період та прибуття її в Україну по завершенню періоду декларування.

Вказані документи не знайшли свого відображення у протоколі № 400 від 30.10.2017 року про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Разом з тим, наведені письмові докази підтверджують факт наявності поважних причин, які повинні враховуватись при вирішенні питання наявності обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, субєктивна сторона цього адміністративного правопорушення, характеризується наявністю вини у формі умислу.

Наявність поважних причин неподання своєчасно декларації свідчать про відсутність у скаржника умислу на неподання чи несвоєчасне подання щорічної декларації за 2015 рік.

При цьому, судом першої інстанції не було здійснено оцінку наявних у матеріалах справи доказів. Відповідно у мотивувальній частині оскаржуваної постанови відсутні причини та обґрунтування прийняття чи відхилення таких.

Окрім цього, судом першої інстанції було грубо порушено право на захист в судовому засіданні.

Незважаючи на наявне письмове клопотання захисника про неможливість прибуття у судове засідання у звязку із хворобою та всупереч вимогам закону, суд продовжив розгляд справи про адміністративне правопорушення і невідкладно виніс постанову, тим самим відмовивши їй у реалізації права на юридичну допомогу.

Відмова у відкладенні розгляду справи призвела до порушення судом принципів судочинства, встановлених у ст.129 Конституції України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та виступ захисника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, виступи прокурорів Бриндак М.Т. і ОСОБА_5, які заперечили проти задоволення такої, дослідивши матеріали справи №462/5117/17, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції цієї вимоги закону при розгляді справи щодо ОСОБА_2 в повній мірі не дотримався. Тому постанову слід змінити щодо підстави закриття провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала факт вчинення адміністративного правопорушення, а відповідно для прийняття рішення про закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, у суду не було підстав.

При цьому суд зобовязаний був встановити фактичні обставини події, і лише після цього, в залежності від наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, прийняти рішення про закриття провадження у справі відповідно до пунктів 1 чи 7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 займаючи посаду судді Львівського окружного адміністративного суду, будучи субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією згідно п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2015 рік, шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі http://public.nazk.gov.ua. 01.11.2016 року, при тому що таку згідно рішення НАЗК від 10.06.2016 року №2, з наступними змінами, необхідно було подати до 23 год. 59 хвилин 59 секунд 30.10.2016 року.

Однак згідно з положеннями ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає лише у випадку несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування.

Перевіривши пояснення ОСОБА_2 про причини порушення строків подачі декларації, вивчивши представлені нею документи на підтвердження таких, апеляційний суд встановив, що несвоєчасне подання декларації відбулося з поважних причин, а тому відсутні підстави для притягнення її до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Так протягом встановленого строку для подачі декларації, ОСОБА_2 вживала заходів до зібрання необхідних документів з відомостями, що слід було відобразити у декларації. В матеріалах справи містяться копії письмових запитів до приватного нотаріуса про витребування відомостей про вартість нерухомого майна придбаного у 2005 та 2008 роках від 27.09. та 10.10.2016 року (а.с.13-14), відповіді на які отримала відповідно 13.10. та 01.11.2016 року (а.с.15, 17), після чого завершила збір інформації та подала декларацію.

Поряд з цим, як вбачається з відповіді Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2017 року за №03.5-43/1224/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції про надання інформації, до якої додано копію реєстру даних підписувачів для отримання послуг електронного підпису, особистий ключ цифрового підпису був отриманий ОСОБА_2 27.09.2016 року, що виключило можливість здійснення будь-яких дій через власний персональний електронний кабінет з 01.09.2016 року по 27.09.2016 року включно (а.с.21-22).

Також в матеріалах справи міститься копія авіаквитків на період з 17.10. по 31.10.2016 року, що підтверджує перебування ОСОБА_2 за межами України (а.с.16).

Наведені обставини не взяті до уваги при складені протоколу № 400 від 30.10.2017 року відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, за ч.1 ст.172-6 КУпАП та судом при розгляді справи.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, представлені ОСОБА_2 докази підтверджують поважність причин, які необхідно врахувати при вирішенні питання наявності в її діях обєктивної та субєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Послідовність дій ОСОБА_2 спрямованих на отримання необхідних відомостей для внесення у декларацію, факт внесення декларації у систему, подання та оприлюднення декларації у максимально стислі строки з моменту отримання такої можливості, повідомлення керівника Львівського окружного адміністративного суду про факт несвоєчасного подання декларації з поважних причин, в сукупності свідчать про відсутність умислу на неподання чи несвоєчасне подання щорічної декларації за 2015 рік.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а тому постанову судді суду першої інстанції слід змінити, прийнявши рішення про закриття провадження у справі за п.1, а не за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, задоволивши апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 31 січня 2018 року відносно ОСОБА_2 змінити.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1