Провадження № 3/761/5531/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від старшого судового розпорядника Шевченківського районного суду м. Києва Кузюри Юрія Борисовича про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1,

- за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2018 року до суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення № 0006 від 02 липня 2018 року, 02 липня 2018 року приблизно о 10 год. 00 хв. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 31А, каб. 702, під час судового засідання громадянин ОСОБА_2 здійснював відеофіксацію судового засідання без дозволу головуючого по справі, після попередження про відповідальність за неповагу до суду, після чого ОСОБА_2 продовжив відеофіксацію.

Відповідно до адміністративного матеріалу, головуючим по справі була суддя Шевченківського районного суду м. Києва Левицька Т.В.

Під час розгляду вказаного адміністративного матеріалу виникло питання щодо направлення його до Апеляційного суду для визначення підсудності.

У судовому засіданні ОСОБА_2 при вирішенні питання щодо направлення адміністративного матеріалу до Апеляційного суду для визначення підсудності, покладався на розсуд суду.

Так, санкція ч. 1 ст. 185-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповагу до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. Відповідно до сталого прецедентного права ЄСПЛ, існування безсторонності для цілей п. 1 ст.6 Конвенції слід визначати відповідно до суб'єктивної перевірки, при якій слід звернути увагу на особисті переконання і поведінку конкретного судді (тобто чи володів суддя якою-небудь особистою упередженістю у справі); і об'єктивною перевіркою (тобто шляхом перевірки того, чи пропонував сам суд (і, серед інших аспектів - його склад) достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву щодо його безсторонності. Об'єктивна перевірка здебільшого стосується ієрархічних або інших зв'язків між суддею та іншими учасниками судового процесу. У зв'язку із цим навіть зовнішній вигляд може мати певне значення, іншими словами «справедливість має бути не лише здійснена, це повинно бути помітно», оскільки на кону стоїть довіра, яку суди у демократичному суспільстві повинні вселяти у суспільство.

Оскільки, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення №0006 від 02 липня 2018 року та інших матеріалів справи, зокрема, ухвали судді Шевченківського районного суду м. Києва Левицької Т.В. від 02 липня 2017 року, ОСОБА_2 вчинено дії, які кваліфіковані за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, під час судового засідання під головуванням Левицької Т.В., процесуальна причетність до вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності іншого судді Шевченківського районного суду м. Києва, тобто того ж суду, де здійснює правосуддя суддя Левицька Т.В., може створювати об'єктивні підстави вважати, що можуть бути відсутні гарантії для виключення будь-якого сумніву щодо безсторонності суду, а відтак з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині розгляду справи незалежним і безстороннім судом, виникла необхідність у направленні адміністративного матеріалу до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання щодо визначення підсудності розгляду даного адміністративного матеріалу.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.256, 278 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал, що надійшов від старшого судового розпорядника Шевченківського районного суду м. Києва Кузюри Юрія Борисовича про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП - направити до Апеляційного суду м. Києва для вирішення питання щодо визначення підсудності розгляду даного адміністративного матеріалу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: