АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/20/18 Справа № 179/1596/17Головуючий у 1 й інстанції - Ковальчук Т. А. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік; стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, ОСОБА_2, 23 вересня 2017 року о 15.00 год. на 47 км + 700 м автодороги Т-04-10 «Дніпропетровськ-Котовка-Магдалинівка» керував автомобілем ВАЗ-21061, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі особа що притягається до адміністративної відповідальності просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свою позицію особа що притягається до адміністративної відповідальності зазначає, що відповідно до вимог ст. 254 КУпАП йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення та не повідомлено про дату та час розгляду справи, у зв'язку з чим було порушено його право на захист.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не заперечує, що 23 вересня 2017 року знаходився в автомобілі на автодорозі смт. Магдалинівка - Котівка, однак не керував транспортним засобом оскільки водієм був його брат ОСОБА_3, який зупинив транспортний засіб на узбіччі у зв'язку з тим, що закінчився бензин. На думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності працівники поліції безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, не взявши до уваги, що транспортним засобом керувала інша людина.

Вислухавши ОСОБА_2 який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив скасувати постанову судді першої інстанції та закрити провадження по справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку, посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим оскільки наявні посилання на докази які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_2, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується рапортом та наданими письмовими поясненнями апеляційному суду- інспектора СРПП №4 Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Колісника А. П. в якому викладені фактичні обставини скоєного ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення

З пояснень свідка ОСОБА_5 від 23.09.2017 року убачається, що керував належним йому автомобілем Шевроле Авео, близько 14.50 год. виїхав з с. Новопетрівка та поїхав до смт. Магдалинівка. Рухаючись по автодорозі «Новопетрівка-Магдалинівка» помітив як на відстані близько 200-250 м. рухається автомобіль марки ВАЗ бежевого кольору, водій якого рухався то по своїй, то по зустрічній смузі. Наблизившись до автомобіля ближче вирішив його не обганяти, щоб уникнути зіткнення так як водій викликав підозру про неадекватність поведінки за кермом. Після того як бежевий автомобіль зупинився він зупинився також та викликав поліцію, після прибуття поліції виявилось, що водій за кермом спав.

Крім того, суд першої інстанції дав належну оцінку поясненням свідків гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_8, які зазначили, що гр. ОСОБА_2 від надання пояснень, від підпису в протоколі та від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився.

Доводи правопорушника стосовно того, що йому належним чином не було вручено протокол про адміністративне правопорушення спростовуються тим, що ОСОБА_2 в присутності свідків відмовився від отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі правопорушник зазначає, що не керував транспортним засобом, однак з пояснень ОСОБА_9 вбачається, що за весь час руху транспортного засобу за яким слідував водій, авто не зупинялось та з нього ніхто не виходив, на момент приїзду поліцейських водій спав за кермом.

При апеляційному розгляді було допитано ОСОБА_3, який не міг довести суду, чому саме наразі ставить питання, що саме він керував вказаним транспортним засобом, хоча коли працівники поліції віддавали автомобіль, відсторонивши ОСОБА_2 від керування транспортним засобом у зв'язку з находженням останнього у стані алкогольного сп'яніння, на вказані обставини не посилався. Не посилався вказаний свідок на обставини керування ним автомобілем і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що розцінюється наразі апеляційним судом як намагання допомогти родичу ( брату) уникнути відповідальності.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, при безпосередньому дослідженні доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку.

Однак, постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення, оскільки суд першої інстанції припустився помилки при застосуванні стягнення передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Суд правильно визначив розмір штрафу, однак визначаючи розмір штрафу суд не врахував, що відповідно ст. 27 КУпАП покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення рішення.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, на підставі викладених обставин, приходжу до висновку, що постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року, відносно ОСОБА_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП змінити.

Вважати ОСОБА_2 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із стягненням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В решті постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч