АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1973/2018 Суддя у І-й інстанції: Отвіновський П.Л.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 16 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 16 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 03.04.2018 року об 11 год. 12 хв., з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, керував автомобілем «БМВ» дн.з. НОМЕР_1 на вул. Глибочицька, 53 в м. Києві. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Подільського районного суду м. Києва від 16.05.2018 року. Постанову судді скасувати та прийняти нову, якою провадження відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_2 в судовому засіданні не був присутній та був позбавлений права на справедливий суд, оскільки не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Вважає постанову суду не законною, не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, оскільки дуже поспішав до вищого навчального закладу, де був задіяний у проведенні культурно-масового заходу. Проте того ж дня він самостійно прибув до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» та пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, за результатами якого складено акт від 03.04.2018 №003890, згідно з яким ознак сп'яніння не виявлено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_3 який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 16.05.2018 проведено за відсутності ОСОБА_2, а зворотнє повідомлення про вручення судової повістки ОСОБА_2, не є належним повідомленням про дату та місце розгляду справи, оскільки воно йому не вручене та повернуто на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи, що про винесену постанову захисник ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, дізнався 30.05.2018 під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, і який подав апеляційну скаргу 05.06.2018, суддя вважає, що строк на апеляційне оскарження є не пропущеним.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 405780 від 03.04.2018 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду для визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, чого ОСОБА_2 не зробив, і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані події були зафіксовані на нагрудну відеокамеру, відеозапис з якої переглянуто в суді апеляційної інстанції.

Таким чином висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є правильними і таким, що відповідає матеріалам справи.

Посилання в апеляційній скарзі на висновок лікаря КМНКЛ «Соціотерапія» № 003890 від 04.04.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як доказ відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки даний тест на виявлення в особи ознак наркотичного сп'яніння був проведений після спливу двохгодинного терміну встановленого для проходження огляду відповідно до приписів п. 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Зважаючи на викладене, судом першої інстанції було здійснено повний та всебічний розгляд справи, а тому, порушеньнорм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення, апеляційним судом не встановлено, з огляду на що постанова Подільського районного суду міста Києва від 16 травня 2018 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Подільського районного суду міста Києва від 16 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко