П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,мешк. с. Оноківці, вул. Головна, 52, Ужгородського району, за ст. 90 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення №001124 від 03.05.2018 р., встановлено, що 03.05.2018 року на р. Уж, околиця с. Оноківці, 200 м. вниз по течії від магазину «Кефір» здійснював вилов риби, забороненим знаряддям лову, а саме сіткою путанкою 25м., разом з гр.. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, та виловили 6 риб марена, за що передбачено відповідальність згідно ст.90 КУпАП, ст. 20 Закону Ураїн «Про Червону книгу України». Своїми діями гр. ОСОБА_1 завдав шкоди рибному господарству України.

Гр. ОСОБА_1, в судовому засіданні свою вину повністю визнав, факти викладені в протоколі підтвердив.

Заслухавши пояснення особи відносно якої складено протокол, Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов'язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Червону книгу України» спеціальне використання (добування, збирання) об'єктів Червоної книги України здійснюється у виняткових випадках лише у наукових і селекційних цілях, у тому числі для розмноження, розселення і розведення у штучно створених умовах, а також для відтворення популяцій за дозволом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі рішень Національної комісії з питань Червоної книги України, прийнятих відповідно до її повноважень. Спеціальне використання (добування, збирання) об'єктів Червоної книги України з метою отримання прибутку забороняється. Порядок видачі та форма дозволів на спеціальне використання (добування, збирання) об'єктів Червоної книги України визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Стаття 5 ЗУ «Про Червону книгу України» визначає, що обєкти Червоної книги України належать до природних ресурсів загальнодержавного значення і підлягають особливій охороні на всій території України, у межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони.

Марена звичайна занесена до списку МСОП і Європейського червоного списку, та Заборонено вилов такої.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1, ознак складу правопорушення передбаченого ст. 90 КУпАП, а саме: погіршення, знищення середовища перебування (зростання) тварин і рослин, види яких занесені до Червоної книги України, знищення, незаконне або з порушенням встановленого порядку вилучення їх з природного середовища, а також порушення умов утримання (вирощування) тварин і рослин цих видів у ботанічних садах, дендрологічних та зоологічних парках, інших спеціально створених штучних умовах, що призвело до їх загибелі, каліцтва (пошкодження). Дії останнього за ст. 90 КУпАП кваліфіковані правильно.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №001124 від 03.05.2018 р. та протоколом про виявлення, вилучення знарядь лову, і іншого рибальського майна, плавучих та інших транспортних засобів, риби та інших водних живих ресурсів № 001124, згідно якого у порушника було вилучено: сітку-путанку 1 шт. б/в та рибу річкову марена-звичайна - 6 шт., розрахунком розміру шкоди завданої рибному господарству від 04.05.2018 р.

Відповідно до ч.2 ст..33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, враховується особа порушника, те що він визнав вину, та вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ст. 90 КУпАП, з конфіскацією незаконно добутого та знарядь лову, і іншого рибальського майна.

Стосовно питання відшкодування майнової шкоди в розмірі 1980 грн. 00 коп., суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст. 40 КУпАП, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі чи організації, зокрема, суддя під час вирішення питання про накладення адміністративного стягнення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

КУпАП України не встановлено обовязку суду вирішувати дане питання, крім того, доказів того, що винними діями ОСОБА_1 заподіяно майнової шкоди саме громадянинові, підприємству, установі чи організації немає.

За таких обставин вважаю, що відповідний орган має довести її в порядку цивільного судочинства.

Згідно положень ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII, з 1 січня 2018 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 грн. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. 90 КУпАП, Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешк. с. Оноківці, вул. Головна, 52, Ужгородського району, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 90 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., з конфіскацією незаконно добутого, а саме: річкової риби марена в кількості 6 шт. та знарядь лову: сітки-путанки 1 шт. б/в.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешк. с. Оноківці, вул. Головна, 52, Ужгородського району судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

Реквізити для сплати судового збору за рішенням суду (постанови) про стягнення в дохід держави коштів: рахунок отримувача 0001, назва отримувача коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3