АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/9280/18 Суддя 1 інстанції: Садовський К.С.
Провадження: 33/790/784/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

15 серпня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю захисника - адвоката ОСОБА_1, прокурора - Радіонова С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як зазначено у постанові суду першої інстанції, ОСОБА_3, перебуваючи на посаді інспектора УПП в Харківській області ДПП Національної поліції України, та будучи згідно п. «з» п.1 ч.1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, 30.08.2017 на підставі договору купівлі-продажу від 30.08.2017 реєстр № 4293, засвідченого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Габідуловою Л.A., набув право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 68,5 кв.м. В цей же день право власності ОСОБА_3 було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 101. Таким чином, суттєві зміни у вигляді придбання майна 30.08.2017 року ОСОБА_3 за 839 520 грн. перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 1 січня 2017 року, про що відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону був зобов'язаний повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 09.09.2017. Проте, в порушення вимог зазначеної статті ОСОБА_3 не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК. Лише 11.04.2018 року ОСОБА_3 під час подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, відобразив інформацію про виникнення права власності 30.08.2017 року на нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 68,5 кв.м.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасуватипостанову Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 чт. 247 КУпАП у зв»язку з відсутністю у його діях складу інкримінованого йому правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що районним судом необгрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання захисника щодо направлення адміністративного матеріалу для належного оформлення. Так, протокол № 19/18, в порушення вимог п.п. 7, 8, 11, 15 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», містить сторінки, на яких, після підпису ОСОБА_3, маються додаткові записи, що викликає сумніви у достовірності відомостей, що у ньому відображені. Копія протоколу, вручена ОСОБА_3, відрізняється від оригіналу кількістю сторінок. Також, вказаний протокол не містить даних щодо повідомлення правопорушника про строки розгляду справи та підпис останнього, а до протоколу не долучені документи, що свідчать про наявність повноважень Департаменту внутрішньої безпеки НП України на проведення перевірок порушення вимог антикорупційного законодавства та складення такого роду протоколів. Крім того, у справі наявний ряд документів, які не були залучені під час складення протоколу, зокрема, відповідь НАЗК від 24.05.18р. На думку апелянта, протокол складений неуповноваженою на те особою, так як контроль декларацій здійснюється виключно через працівників НАЗК.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Зокрема, зазначив, що протокол відносно ОСОБА_3 складений зі значними недоліками, що є безумовною підставою для його повернення для належного доопрацювання. Орган, який склав вказаний документ, не уповноважений на виявлення такого роду правопорушень та проведення відповідних перевірок.

Прокурор Радіонов С.А., обгрунтовуючи свої заперечення, пояснив суду, що протокол складений уповноваженою особою та з дотриманням вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», а тому доводи апелянта у цій частині є безпідставними.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи захисника - адвоката ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора Радіонова С.А., який заперечував проти її задоволення, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття суб'єкта декларування.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності повноважень на складаення протоколу були предметом розгляду суду першої інстанції, з висновками якого погоджується і апеляційний суд.

Даних щодо обставин, які об»єктивно могли завадити ОСОБА_3 для подачі до НАЗК декларації про суттєві зміни майнового стану у встановлений законом строк апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева