Справа № 524/4930/18
Провадження 3/524/2951/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2018 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Обревко Ліна Олександрівна, розглянувши матеріал, які надійшов з Острозького відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Рівненській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/64,

за ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

29.04.2018 року о 23 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Острог на проспекті Незалежності керуючи транспортним засобом «Volvo FM 400» д.н.з АЕ 7663 ЕВ не виконав вимогу працівників поліції про зупинку , жест про зупинку було подано проблисковим маячком синього кольору, продубльовано звуковим сигналом СГУ службового автомобіля, чим порушила п.2.4, ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст.122-2 КУпАП.

У судовому засіданні, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав пояснив що працівники поліції його зупинили в м. Острог на проспекті Незалежності, побачивши світлову сигналізацію він одразу зупинився. До того бачив патрульний автомобіль декілька разів катаючись по мікрорайону, але вимог про зупинку йому не подавалось. Після того як він був зупинений поліцейські стали предявляти претензії щодо його стану спяніння, інших порушень ПДД. Просив суд закрити справо про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Статтею 122-2 КУпАП передбачено, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення основним завданням його є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу ,прав та законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і Законів України, поваги до прав, честі та гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала можливість настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно вимог ч.1 ст.245, ст.280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема : юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Диспозиція ст.122-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання вимог працівника поліції про зупинку.

Вказаний обовязок водія зазначений в п.2.4. ПДД України за яким - на вимогу працівника поліції (міліції) водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил

Тобто для наявності складу адміністративного правопорушення за ст.122-2 КУпАП потрібні докази:

1.Очевидності для водія вимоги про зупинку.

2.Наявності доказів невиконання вимог про зупинку.

По першій та другій частинах диспозиції складу адміністративного порушення серед доказів до протоколу не надано:

1. пояснення ОСОБА_1 з запереченнями обставин викладених в протоколі.

2. рапорт особи яка склала протокол.

3. диск з відеозаписом з бодікамери інспектора поліції

З урахуванням вище зазначеного, при вирішенні даної справи суд виходить із принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб її правоохоронні органи могли дотримуватись зобовязань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Інші докази як то передбачено ст.251 КУпАП, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 в невиконанні вимог про зупинку суду не представлені.

Одного протокола про адміністративне правопорушення недостатньо для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП не доведена. Докази, досліджені судом, не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.4 ПДР України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, у зв'язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

За обставин, викладених вище, керуючись ст. 62 Конституції України та статтями 122-2, 268 та п.1 ч.1 ст.247, 279, 280, 283, 284 ч.1 п.3 КУпАП , ст.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя Л.О.Обревко