Справа № 464/7737/17 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 33/783/256/18 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.130 ч.1,124,122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, другого водія - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 19.02.2018 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

працюючого, який проживає: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 21.11.2017 року. о 22.30 год. у м.Львові по вул.Свенціцького, 16, керуючи автомобілем марки «Opel Vectra», н.з. НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння (показники приладу «Drager» - 1,43 ‰), при виконанні маневру обгону, виїхав на трамвайну колію зустрічного напрямку, при цьому перетнувши суцільну лінію розмітки, не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, завдавши автомобілям технічних ушкоджень. Окрім цього, ОСОБА_1 в подальшому залишив місце вказаної дорожньо-транспортної пригоди, не повідомивши органи поліції. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.10а, п.8.5.1, п. 11.3, п.13.1, п.2.9а ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Оскільки до суду надійшло три справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ст.122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП України, та такі розглядалися одним і тим же органом (посадовою особою), то відповідно до ст.36 КУпАП були об'єднані справи №464/7905/17, 464/7737/17 та №464/7906/17 в одне провадження та присвоєно № 464/7737/17.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, постанову, якою накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції підставно вказав, що коли було вчинено декілька адміністративних правопорушень, то у відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою) то стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Апелянт вважає, що найтяжчим видом адміністративного стягнення є адміністративний арешт, а відносно нього був складений протокол по ст. 122-4 КУпАП санкцією якої передбачено адміністративний арешт, тобто дане правопорушення є найсуворіших із трьох інкримінованих йому. Враховуючи це допущене судом першої інстанції порушення суттєво вплинуло на об'єктивне вирішення справи, а тому прийняти ним рішення підлягає скасування.

Апелянт також покликається в доповнені до апеляції, що тестування на алкоголь щодо нього здійснювалося працівниками патрульної поліції за допомогою приладу «Alkotest 6820», якого немає в переліку приладів, які можуть бути використані при тестуванні на стан алкогольного сп'яніння. Цей факт вказує на недійсність даних його огляду у відповідності до п.6 ст. 266 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, його представника-адвоката ОСОБА_2, які просили задоволити апеляційну скаргу, думку другого водія ОСОБА_3, який просив залишити постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Апелянт не оспорює факт вчинення ним адміністративних правопорушень за ст.ст.122-4, 124, 130 ч.1 КУпАП однак не погоджується саме з мірою накладення стягнення та незаконністю показів приладу «Драгер» якого немає в переліку дозволених для перевірки приладів.

Всі статтями за якими притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбачено покарання у вигляді штрафу, а ч.1 ст.130 КУпАП передбачено найбільший розмір штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Дане покарання на думку суду апеляційної інстанції є найбільшим, а тому суд першої інстанції підставно, згідно вимог ст.36 КУпАП, визначив стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне з вчинених правопорушень.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, давши їм належну оцінку, при цьому було враховано, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.ст.124, 122-4 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП, зокрема враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, ступінь алкогольного сп'яніння ОСОБА_4 - 1,43 ‰, при допустимій нормі 0,2‰, особу правопорушника, який не працює, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

Таким чином приходжу до висновку, що районний суд підставно притягнув ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкцій даних статтей з врахуванням вимог ст. 36 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 19.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124, ст. 122-4 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.