Номер провадження: 33/785/1058/18
Номер справи місцевого суду: 522/7006/18
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2018 року,-

встановив

Зазначеною постановою суду,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працевлаштований, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 12.04.2018 року о 23 годині 25 хвилин, керував автомобілем «Honda Prelude», н.з. НОМЕР_1, по вул. Розумовського в м. Одесі у стані алкогольного сп'яніння, згідно висновку технічного прибору Drager ALCOTEST6810 , який засвідчив перевищення допустимої норми 0.57% в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказав, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її незаконною, посилаючись при цьому на наступні обставини:

- суддя при ухваленні рішення прийняв до уваги лише матеріали, надані працівниками поліції, не дослідивши докази, які підтверджують його невинуватість;

- судовий розгляд був проведений за його відсутності, оскільки в судове засідання його належним чином не викликали;

- огляд на стан сп'яніння був проведений за допомогою приладу, який не є дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а працівники поліції, в порушення положень ст. 266 КУпАП, не запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в найближчому закладі охорони здоров'я.

Посилаючись на вищенаведені обставини, апелянт просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, до апеляційної скарги апелянт також додав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду, в якому просив поновити йому строк як пропущений з поважної причини, оскільки про судове засідання, призначене на 30.05.2018 року, його належним чином не повідомили, а про існування постанови він дізнався випадково, при зверненні особисто до Приморського районного суду м. Одеси для продовження строку тимчасового посвідчення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце та дату судового розгляду, подав заяву про проведення розгляду його апеляційної скарги за його відсутності (а.с. 21), у зв'язку із чим, на підставі положень ч. 2 ст. 268 та ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності апелянта.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши викладені в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, …

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП, … справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з тверджень апелянта та підтверджуються матеріалами справи, судом були порушені вимоги зазначеної норми процесуального закону, оскільки наявні в матеріалах справи розписки про вручення ОСОБА_2 судової повістки (а.с. 9 та 10) не містять інформації, підтверджуючої її отримання останнім, зокрема його особистого підпису про повідомлення йому часу та місця судового розгляду. Інших даних про належний виклик правопорушника у судове засідання матеріали справи не містять.

Окрім того, судом не було здійснено жодних спроб сповіщення ОСОБА_2 про час та місце судового засідання за мобільним номером телефону, вказаним в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №419788 від 13.04.2018 року (а.с. 3).

Водночас, матеріали справи містять заяву ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи та видачу копії постанови Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2018 року (а.с. 12), відповідно до якої останній отримав копію постанови лише 09.07.2018 року, а апеляційну скаргу подав 11.07.2018 року (а.с. 13).

Зазначені обставини свідчать про існування підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду як пропущеного з поважних причин, незалежних від волі скаржника.

Крім того, вказана бездіяльність суду свідчить про такі порушення норм процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування рішення.

Разом з тим, апеляційний суд не в змозі погодитись із посиланням апелянта на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП вказують наступні докази, що містяться в матеріалах справи:

- акт огляду на стан сп'яніння з використанням технічних засобів (а.с. 5), з якого вбачається, що ОСОБА_2 поставив свій підпис навпроти графи «з результатами згоден», виразивши тим самим згоду з висновком огляду про перебування його у стані алкогольного сп'яніння;

- чек алкотестеру Drager Alcotest 6810 (а.с. 4) містить підпис ОСОБА_2, що свідчить про його згоду з результатом огляду на стан сп'яніння, який виявився позитивним - 0,57 проміле;

- перебування ОСОБА_2 у стані сп'яніння також підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 (а.с. 6) та ОСОБА_4 (а.с. 7), які підтвердили факт проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного пристрою Drager Alcotest 6810, результати якого показали 0,57 проміле алкоголю в крові.;

- відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції (а.с. 8), з якого вбачається, що ОСОБА_2 продував технічний пристрій Drager один раз та жодних зауважень та заперечень проти результатів огляду не робив;

- відміткою на протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №419788 від 13.04.2018 року (а.с. 3) про передачу права на керування транспортного засобу ОСОБА_5, посвідчення водія серії ВХР №96980.

Посилання апелянта на порушення співробітниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та не направлення його на огляд на стан сп'яніння до медичного закладу є безпідставними, оскільки при складенні протоколу ОСОБА_2 жодних зауважень та пояснень до нього не надав та, відповідно до проаналізованих вище апеляційний судом доказів, підписав акт огляду на стан сп'яніння та чек алкотестеру Drager Alcotest 6810, тим самим погодившись із результатами його огляду на стан сп'яніння на місці та позбавивши співробітників поліції передбачених законом підстав для його направлення для проведення огляду до медичного закладу.

Окрім цього, апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи ОСОБА_2 про проведення огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу, який є не дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, оскільки при підписанні чеку алкотестеру Drager Alcotest 6810 (а.с. 4), останній жодних зауважень щодо придатності та дозволеності приладу до використання не надав та загалом погодився із його висновками, що свідчить про відсутність послідовності в твердженнях та діях апелянта. Окрім цього, факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння підтверджуються іншими доказами, що містяться в матеріалах адміністративної справи та зазначені апеляційним судом вище.

Таким чином, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та навпаки повністю підтверджують його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує, що, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №419788 від 13.04.2018 року (а.с. 3) вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинено 12.04.2018 року.

На момент розгляду вказаної справи в апеляційному суді 03.08.2018 року строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП спливли, що вказує на неможливість накладення апеляційним судом адміністративного.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Таким чином, враховуючи викладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову суду першої інстанції як прийняту з порушенням норм процесуального права - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи в апеляційному суді строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2018 року - задовольнити та поновити йому строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 30.05.2018 року відносно ОСОБА_2, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов