АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області ОСОБА_1, при секретарі Олексюк О.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та діючих в його інтересах адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.03.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.03.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 17.02.2018 року о 01 год. 47 хв., на трасі Н-10 220 км., керуючи транспортним засобом марки «Mercedes Sprinter», номерний знак RLA21278, з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, почервоніння обличчя.

Від проходження тесту на алкогольне спяніння відмовився, у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову районного суду ОСОБА_2 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційну скаргу.

ЄУНСС: 718/401/18 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5

НП: 33/794/454/18 Головуючий в апел. інстанції: ОСОБА_1

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Із змісту заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду вбачається, що строк на оскарження рішення ОСОБА_2 пропустив з тих причин, що судові виклики (повістки) направлялись за різними адресами до яких він не має жодного відношення, оскільки з 2000 року зареєстрований та постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією його паспорта (а.с.37-39) та довідкою Мамаївської сільської ради Кіцманського району від 29.05.2018 р. №2276 (а.с.36).

Крім цього, достовірним доказом, що 26.03.2018 року він не отримував судового виклику (повістки), є той факт, що в період з 25 по 29 березня 2018 року він перебував закордоном, що підтверджується відомостями його паспорта для виїзду закордон, а тому вважає, що пропустив строк з поважної причини.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що при винесенні постанови судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме: ст.ст.245,268, 280 КУпАП.

При розгляді справи не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Звертає увагу суду на те, що його було зупинено працівниками поліції без поважних на те причин.

Звертає увагу суду на те, що він перебував у тверезому стані і був готовий пройти будь-який медичний огляд, проте працівники поліції відмовили йому у цьому.

Крім цього, зазначає, що рішення про відсторонення його від керування транспортним засобом, з подальшою передачею його автомобіля для керування іншій особі, працівниками патрульної поліції прийнято не було, що суперечить вимогам ст.266 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та діючих в його інтересах адвокатів, які підтримали подану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення і апеляційну скаргу, та просили їх задовольнити, посилаючись на доводи в них викладені, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Частиною 2 ст.294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновлені строку відмовлено.

Згідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 під час судового розгляду справи присутнім не був, оскільки рекомендовані повідомлення про дату, час і місце судового засідання були надіслані за адресами, які не мають відношення до нього.

Більше того, копія постанови від 28.03.2018 року в строки і в порядок, передбачений ст.285 КУпАП, йому надіслана не була.

За таких обставин ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважний причин, а тому його слід поновити.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Таких вимог суд, розглядаючи дану справу, у повній мірі не дотримався.

Обґрунтовуючи рішення, суд у постанові вказав, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 17.02.2018 року серії БД №071260 від 17.02.2018 року, відеозаписом з нагрудних бодікамер та письмовими поясненнями свідків.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, такий висновок районного суду ґрунтується на недопустимих доказах, тобто таких, що отримані із порушенням порядку, встановленого у КУпАП.

Порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного спяніння та проведення огляду водіїв на стан такого спяніння визначений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС,МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735(надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року(далі-Порядком).

Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП, п.п.1-7 розділу 2 Інструкції,п.п. 3-4 Порядку огляд водія на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

При цьому, ч.3 ст.266 КУпАП України, п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв, які мають бути оглянуті у закладі охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб найближчого закладу охорони здоровя не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив суду, що 17.02.2018 року, повертаючись на своєму автомобілі зі Львова, був зупинений працівниками патрульної поліції у звязку із не ввімкнення ним показника повороту. Проходити медичний огляд він не відмовлявся, а навпаки просив пройти його в медичній установі. Відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки був незгідний з діями працівників поліції. Тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом він не отримував, як і копію складеного протоколу щодо нього. Зазначив, що тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобами отримав лише 22.02.2018 року в приміщенні відділу поліції, що відображено в самому протоколі. Також просив суд звернути увагу на те, що показання свідків записані на завчасно надрукованих бланках працівників поліції.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема з відеозапису з бодікамер працівників поліції, які складали протокол щодо ОСОБА_2, вбачається, що він одразу погодився пройти медичний огляд, проте працівники поліції наполягали на тому, щоб він пройшов медичний огляд за допомогою приладу «Драгер» або відмовився його проходити. Після відмови пройти на місці огляд на стан спяніння, ОСОБА_2 неодноразово наполягав, щоб його доставили в медичний заклад, де б він зміг пройти такий огляд, проте працівники поліції на це жодним чином не реагували.

Всупереч вимогам ч.3 ст.266 КУпАП, п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку, водій ОСОБА_2, який відмовився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, поліцейськими не був направлений і супроводжений до закладу охорони здоровя для проведення огляду, відтак на місці зупинки був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що є грубим порушенням вимог закону та є безумовною підставою для визнання такого огляду на стан спяніння недійсним, як прямо передбачено ч.5 ст.266 КУпАП

Крім того, вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного спяніння.

При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем марки ««Mercedes Sprinter», номерний знак RLA21278,та надання можливості керування цим транспортним засобом іншій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, як того вимагає ч.7 ст. 266 КУпАП.

Так само, всупереч вимогам ч.1 265-1 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було видано тимчасове посвідчення водію ОСОБА_2, а він його отримав лише 22.02.2018 року в приміщенні відділення поліції, тобто через 5 днів від вказаних у протоколі подій, що підтверджено його підписом у протоколі на а.с.1.

Крім того, копію протоколу про адміністративне правопорушення він не отримував, а будь-яких даних про відмову ОСОБА_2 в його отриманні матеріали справи не містять, що також, на думку апеляційного суду, є грубим порушенням п.2.8 Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від16.02.2015 року № 3/02-15(зі змінами).

Апеляційним судом було здійснено виклик до суду свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та чиї пояснення містяться в матеріалах справи, проте такі, будучи належним чином повідомлені, в судове засідання не зявились та про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому суд позбавлений дати оцінку правильності складеного протоколу про адміністративне правопорушення, правдивості та вірності письмових пояснень, які містяться на завчасно надрукованих бланках УПП в Чернівецькій області, однакових за своїм змістом.

Оскільки наявність чи відсутність стану спяніння у водія встановлюється лише на підставі огляду, проведеного у відповідності до вимог закону, а огляд ОСОБА_2 на стан спяніння визнаний недійсним, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом не доведена.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді щодо ОСОБА_2 скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.03.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.03.2018 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом: суддя