Справа № 199/3956/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 липня 2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 20 липня 1986 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, офіційно не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

19 квітня 2018 року о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 по вул. Ю.Савченка, поблизу будинку № 59а, у м. Дніпро, керував транспортним засобом «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода), та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1, належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в тому числі за телефоном, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, 11 червня 2018 року, 27 червня 2018 року і 12 липня 2018 року, до суду не зявився. 12 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи на іншу дату для надання часу ознайомитися з матеріалами справи, оскільки він уклав договір на надання правової допомоги. Клопотання ОСОБА_2 було задоволено і судовий розгляд справи було відкладено на 13 липня 2018 року. Про час та місце проведення розгляду справи ОСОБА_1 був сповіщений за телефоном, зазначеним ним у клопотанні, однак останній в судове засідання повторно не прибув, про причини неявки суду не повідомив, для ознайомлення з матеріалами справи до суду не звертався, як не звертався до суду з такого питання і захисник ОСОБА_1 (відомості про особу якого суду не були надані).

Діючим законодавством закріплено загальне положення, згідно з яким особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. У Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав і свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Наслідки подання індивідуальної скарги у Європейський Суд з прав людини при зловживанні правом на подачу скарги передбачені в ст. 35 Конвенції, і полягають у визнанні такої скарги неприйнятною. При розгляді адміністративного провадження, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, з метою безпідставного отримання необхідного їм рішення суду, затягування процесу або для інших недобросовісних цілей використовують належні їм процесуальні права всупереч з їх дійсним призначенням. Дане явище виступає чинником, що дестабілізує правосуддя і створює серйозні перешкоди для ефективного вирішення спорів. Під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці розуміє таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

У суду наявні підстави для обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами та затягує судовий розгляд справи з метою спливу строку накладення на нього адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП справу розглянуто у відсутність ОСОБА_1

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та обєктивності:

-протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП та ОСОБА_1 підписаний без зауважень;

-рапортом працівника патрульної поліції, яким встановлений факт наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння та відмови останнього від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного спяніння;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного спяніння;

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських, на яких зафіксовано спілкування співробітників патрульної поліції з ОСОБА_1 під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. На відеозаписі зафіксовані наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного спяніння у виді хиткої ходи та незвязної мови. Останній підтвердив, що був зупинений співробітниками поліції через те, що на його автомобілі на працював задній лівий ліхтар, що він визнає наявність у нього алкогольного спяніння, через що він в присутності двох понятих відмови вився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, істотність наслідків вчиненого правопорушення. За перелічених фактичних обставин, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, зпозбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

13.07.2018