Справа № 450/944/18 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 33/783/546/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді 15 березня 2018 року о 01 год. 17 хв. у Львівській області, Пустомитівському районі в с. Лапаївка, вул. М. Рильського, 19, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21013 н.з. Ж9675ЛВ в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням технічного засобу DRAGER ALCOTEST 6820 № ARHE-0184 в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тест № 456, результат позитивний 2,08 проміле, а окрім цього, керуючи вищезгаданим транспортним засобом, не виконав вимогу про зупинку, подану за допомогою увімкнених проблискових маячків синього і червоного та спеціального звукового сигналу і гучномовного пристрою, чим порушив п.п. 2.9а, 8.9б, 8.9в Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_2 покликається на те, що обставини, які досліджував суд першої інстанції є неповними.

Зазначає, що незгідний з притягненням його до адміністративної відповідальності, так як відбулось грубе порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП.

Вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до вимог п.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутність події та складу правопорушення.

Звертає увагу на те, що постанову від 19 квітня 2018 року отримав 27 квітня 2018 року.

Просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року та скасувати таку.

В клопотаннях від 21.05, 22.05., 30.05. та 12.06.2018 року, директор ПП «Вест-агросоюз» ОСОБА_5 просить апеляційний суд направити матеріали №450/944/18 про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення на розгляд трудового колективу вищезгаданого підприємства.

В заяві, яка надійшла до апеляційного суду 12 червня 2018 року, правопорушник ОСОБА_2 зазначає, що щиро розкаюється у вчиненому, не мав наміру заподіяти комусь шкоду, а робота водія є єдиним джерелом доходу для нього та його сімї. ОСОБА_4 цього, звертає увагу на те, що не зможе прибути в суд, оскільки перебуває у відрядженні.

Правопорушник ОСОБА_2 в суд апеляційної інстанції не з'явився, хоча був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає.

Апеляційний суд не вирішує питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року, так як вважає, що ОСОБА_2 цього строку не пропустив, оскільки останній день оскарження припадав на 28 квітня 2018 року (вихідний день), а згідно інформації з веб сайту "Укрпошта", правопорушник подав апеляційну скаргу 02 травня 2018 року (перший робочий день), тобто в межах строку, передбаченого ст. 289 КУпАП.

ОСОБА_4 цього, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобовязаний зясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі. Відтак, апеляційний суд вважає безпідставними покликання правопорушника ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі на неповноту судового розгляду.

Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не оспорюється правопорушником в поданій ним заяві від 12 червня 2018 року.

Що стосується клопотань про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ПП «Вест-агросоюз», то такі, на думку апеляційного суду, не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч.1 ст. 21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом закону таке звільнення від адміністративної відповідальності є не обовязком, а правом суду, з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст. 33 КУпАП.

Виходячи з наведеного та з огляду на характер вчиненого адміністративного правопорушення, можливі наслідки керування транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, в стані алкогольного спяніння, дані про особу правопорушника, а також зважаючи на мету застосування адміністративного стягнення, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для передачі матеріалів на розгляд трудового колективу.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 19 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130, ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах ОСОБА_1

апеляційного суду

Львівської області