Справа № 462/2790/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 червня 2018 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 061332 від 08.05.2018 року, ОСОБА_1 08.05.2018 року о 23.29 год. на вул. Мазепи, 46 в м.Львові, керував автомобілем марки «OPEL ASTRA», номерний знак SGL9AV4, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість шкірного покриву, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 повторно, 08.06.2018 р. та 22.06.2018 р. в суд не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що, на думку суду, має місце з боку ОСОБА_1, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Тому, суд не вбачає підстав відкладати розгляд справи, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, був достовірно обізнаний про час та місце судового засідання, при цьому, за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обовязкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 061332 від 08.05.2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відеозаписом події з нагрудного реєстратора працівника поліції, який долучено до матеріалів протоколу

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, з довідки старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_4 вбачається, що згідно бази даних «Національної автоматизованої інформаційної системи» станом на 11.05.2018 р. ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до розяснень, наданих в п. 21 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», призначення покарання у виді позбавлення права особі, яка взагалі не мала права керувати транспортним засобом є неможливе.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, вважаю, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 352, 40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис) ОСОБА_5

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз