П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" січня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) відповідно до перевірки ГУ ДФС у м. Києві, вчинив правопорушення, передбачене ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що проявилось в провадженні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, а саме з 12.10.2016 року по 27.10.2016 року здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, акт перевірки від 10.11.2017 № 2273/26/15/14/39748849.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з'явився, про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

За таких умов, суд дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо часу, місця, способу настання обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Зокрема, як вбачається з матеріалів адміністративної справи ,вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та з якого слідує, що під час перевірки встановлено, що ОСОБА_1 (далі - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) відповідно до перевірки ГУ ДФС у м. Києві, вчинив правопорушення, передбачене ст. 15 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що проявилось в провадженні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, а саме з 12.10.2016 року по 27.10.2016 року здійснювалась роздрібна торгівля алкогольними напоями без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями;

- відомостями, що містяться у акті від 10.11.2017 № 2273/26/15/14/39748849.

- випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- поясненнями ОСОБА_3;

- довідкою ТОВ «Асандра» від 13.11.2017 року;

- наказом №02-1(к) від 01.09.2015 року;

У той же час, п. 7 ст. 247 КУпАП імперативно визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, суд враховуючи той факт, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, закінчилися, вважає за необхідне, на виконання імперативних вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження у справі закрити.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягненя судового збору.

Керуючись ст.ст. 38, 247 та 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП, - закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладання адміністративного стягнення передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, який виніс постанову.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Т.В. Савлук