Справа № 137/495/18
Провадження № 33/772/528/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративне правопорушення Апеляційного суду Вінницької області Мішеніна С.В,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

зі секретарем Діденко В.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 07.06.2018 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вінниця Вінницької області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, громадянина України, зі слів не - працюючого, інваліда ІІІ групи

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В с т а н о в и в:

Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 07.06.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

Згідно постанови Літинського районного суду Вінницької області від 07.06.2018 року, 08.03.2018 р. о 05:10 год. по вул. Сорокаріччя перемоги в смт. Стрижавка Вінницької області водій ОСОБА_3 керував автомобілем Opel, д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер (алкотестер № 0514), в присутності двох свідків, результат 0,75 ‰.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просив постанову судді Літинського районного суду Вінницької області від 07.06.2018 року скасувати, провадження у адміністративній справі про притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням матеріального та процесуального права, неповному з'ясуванні судом обставин справи, що мають суттєве значення для справи та не відповідають обставинам справи.

Рішення базується не неповному з'ясуванні всіх обставин справи, що в подальшому потягнуло за собою винесення незаконного рішення, яким його визнано винним. Суд задоволив клопотання захисту щодо виклику свідків в судове засідання, які були присутні під час освідування, проте пояснюючи тим, що зі збігом часу щодо притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, посилаючись на достатність доказів, які були отримані від працівників поліції немає підстав для їхнього виклику, не взяв до уваги інформацію отриману після опитування свідка ОСОБА_5

Крім того, вважає, що алкотестер, який використовувався співробітниками поліції перебував у неробочому стані, щоб отримати відповідний результат він повинен був дихати в трубку понад 15 разів.

Щодо показів інспекторів, які проводили освідування під час зупинки, вони є непослідовними, не відповідають фактичним обставинам справ, твердження співробітників поліції, що їм іншим патрулем був доставлений лише принтер для друку результатів алкотестера , оскільки їхній не працював не відповідають дійсності, ніхто з працівників поліції не пропонував пройти освідування в медичному закладі, а саме в КП «ВОНД «Соціотерапія» аби встановити факт перебування в стані алкогольного сп'яніння, права та обов'язки йому також ніхто не роз"яснював.

Щодо відмови в задоволенні клопотання захисту про закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення суд під час розгляду справи повинен був взяти до уваги кожну обставину, а не посилатися на рішення інших судів.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зняття показників алкотестера свідки не були присутні, їхні підписи в протоколі були проставлені вже по закінченню.

Суд своїми діями фактично порушив його право на захист та справедливий суд, виніс рішення виключно на документах, які знаходяться у матеріалах справи, не дослідивши, не надавши належну оцінку кожному доказу окремо.

Заслухавши думку правопорушника ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції всебічно, повно, об'єктивно дослідив докази та правильно дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 042301 від 09.03.2018 року, складеного інспектором роти № 3 батальйону УПП у м. Вінниці рядовим поліції ОСОБА_6., 08.03.2018 року о 05-20 год. по вул. Сорокаріччя перемоги в смт. Стрижавка Вінницької області водій ОСОБА_3 керував автомобілем Opel, д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер (алкотестер № 0514), в присутності двох свідків, результат 0,75 ‰.

Своїми діями порушив вимоги п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ст. ч.1 ст. 130 КУпАП ( а.с. 3).

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Висновки суду першої інстанції грунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог КУпАП при складанні протоколу щодо ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння є безпідставними.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення ОСОБА_3 вважає, що це намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки після проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_3 не повідомив про свою незгоду з цим результатом працівникам поліції, не виявив бажання пройти огляд в закладі охорони здоров'я (не надав будь-яких доказів з приводу цього), в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відмітки щодо незгоди з результатами огляду на стан сп'яніння.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про необхідність керування транспортним засобом для надання медичної допомоги дитині свідка ОСОБА_5 не підтверджено жодним доказом, доказів звернення до лікарні не надано.

Судом першої інстанції дано належну оцінку поясненням інспектора поліції ОСОБА_7, який пояснив, що відчував запах алкоголю з автомобіля, яким керував ОСОБА_3, в салоні авто було ще дві жінки та дитина, з їх слів вони їхали у лікарню. ОСОБА_3 запропоновано продути прилад Драгер він не відмовився. Повідомив, що дійсно під'їжджав другий екіпаж та привозив принтер до приладу, оскільки власний принтер був неробочий. Осіб, котрі знаходились в автомобілі не було залучено у якості свідків, оскільки вони могли бути заінтересованими особами в результаті розгляду матеріалу про адміністративне правопорушення.

Перевірені відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП під час апеляційного розгляду докази, вказують на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 042301від 08.03.2018 (а.с.3), показаннями приладу Драгер, тест № 1227 результат 0,75 ‰ , що перевищує допустиму норму 0,2 ‰ (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння складеного за участі свідків (а.с. 5), рапортом інспектора поліції ОСОБА_8 (а.с. 6).

Відповідно до Розділу І п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, тестування на алкоголь за №1227 від 08.03.2018 року було здійснено технічним засобом «Drager Alcotest 6810» (ARСD-0514) (а.с. 4).

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2421 від 10.05.2017 р. газоаналізатор Alcotest 6810 № ARСD-0514 виробник Drager Safety AG &aшв; Co.KGaA, Germany відповідає вимогам методики повірки МПУ 066/05-2013. Дане свідоцтво чинне до 10.05.2018 р. (а.с.35).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 та становить 1 рік.

Таким чином, прилад «Drager Alcotest 6810», за допомогою якого працівники поліції проводили огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3, було здійснено 08.03.2018 року, тобто в межах інтервалу проведення перевірки.

За таких обставин, твердження у апеляційній скарзі щодо невідповідності дій працівників поліції вимогам Інструкції є безпідставними.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_9 пояснив, що зупинений працівниками поліції, був присутній при перевірці ОСОБА_3 за допомогою приладу Драгер на стан алкогольного сп'яніння. ОСОБА_3 дихав три рази, показували прилад Драгер, який визначив стан алкогольного сп'яніння понад 0,4 ‰, за спливом часу точний показник не пам'ятає.

Також свідок зазначив, що пояснень не писав, підпис у протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп'яніння його, чек роздрукували в його присутності. Інший свідок був присутній при огляді ОСОБА_3 на стан сп'яніння за допомогою алкотеста Драгер.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції, в дотримання вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_3. та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Апеляційний суд, розглянувши справу в межах апеляційної скарги, не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним та обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги безпідставні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-

П о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3

Постанову Літинського районного суду Вінницької області від 07.06.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Суддя : /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя: