Справа №585/2341/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/480/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 27 липня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 27 липня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 23 травня 2018 року, о 23 год. 50 хв., в м. Ромни по вул. Гвардійська, Сумської обл., керував автомобілем марки «ВАЗ 210994», реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи у стані наркотичного сп?яніння.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_3 у поданій апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд розглянув справу без його участі, судової повістки він не отримував, а копію постанови отримав лише 7 вересня 2018 року. Таким чином, на переконання ОСОБА_3, строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин. Також ОСОБА_3 звертає увагу на те, що суд, розглянувши справу без його участі, порушив його права передбачені ст. 268 КУпАП. ОСОБА_3 пояснив, що він тимчасово у липні 2018 року проживав за іншою адресою, а тому не отримував судової повістки.

Також ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вказав, що суд, приймаючи рішення про його винуватість, не зясував всі обставини, оскільки, як на його думку, була порушена процедура його огляду на стан спяніння, що передбачена «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України № 1395, від 7 листопада 2015 року. При цьому, як вважає ОСОБА_3, суд не звернув увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, який саме підпункт п. 2.9 Правил дорожнього руху України був ним порушений.

Також ОСОБА_3 вказує, що працівниками поліції проведено його огляд на стан спяніння у відсутності свідків, а результати огляду не були зазначені в акті огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Після цього його було направлено в заклад охорони здоровя, де у нього були відібрані зразки біологічного середовища з застосуванням нестерильних предметів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 необхідно поновити, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 27 липня 2018 року ОСОБА_3 в судовому засіданні участі не приймав та не був присутній під час проголошення судом прийнятої відносно ОСОБА_3 постанови.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 копію постанови судді, від 27 липня 2018 року, про застосування відносно нього адміністративного стягнення своєчасно не отримав, а отримав її лише 7 вересня 2018 року, тобто після встановленого ст. 294 КУпАП 10 ти денного терміну на оскарження постанови, то ОСОБА_3 пропустив вказаний строк з поважних причин, у звязку з чим цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245; 251; 252; 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

З матеріалів справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 23 травня 2018 року, о 23 год. 50 хв., у м. Ромни, Сумської обл., по вул. Гвардійська керував автомобілем марки «ВАЗ 210994», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп?яніння.

Дані висновки суду підтверджуються дослідженими судом першої інстанції протоколом про адміністративне правопорушення, від 3 червня 2018 року ( а. с. 2 ) та висновком Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни, від 24 травня 2018 року ( а. с. 3 ).

Беручи до уваги зазначені докази, суд апеляційної інстанції вважає, що факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом, перебуваючи у стані наркотичного спяніння, судом першої інстанції встановлена повністю.

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Доводів, які б давали підстави для сумніву в обєктивності висновку Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни, від 24 травня 2018 року, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, встановлено не було.

Що стосується тверджень ОСОБА_3 про проведення у закладі охорони здоров'я відносно нього не належного дослідження на стан спяніння, а саме з використанням ємностей які були не стерильні, що на його думку ставить під сумнів обґрунтованість медичного висновку, то суд апеляційної інстанції вважає такі твердження надуманими і особистими припущеннями ОСОБА_3, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь які докази того, що у ході обстеження ОСОБА_3 на стан сп'яніння були застосовані недопустимі для обстеження предмети.

При цьому судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_3 жодним чином не оскаржив незаконні дії лікаря щодо обставин його обстеження на стан спяніння.

Що стосується доводів апеляційної скарги про не зазначення свідків в протоколі про адміністративне правопорушення, то вони є необґрунтованими, оскільки, у відповідності ст. 256 КУпАП, протокол підписується свідками при їх наявності.

Не вбачає суд апеляційної інстанції й порушень вимог ст. 268 КУпАП, у звязку з розглядом справи судом першої інстанції без участі ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що спочатку розгляд справи було призначено на 19 червня 2018 року, але у звязку з перебуванням ОСОБА_3 на лікуванні розгляд справи було відкладено на 6 липня 2018 року. При цьому суд, відкладаючи розгляд справи, повідомляв ОСОБА_3 про наступний розгляд за місцем його проживання яке вказував ОСОБА_3 Суд, відкладаючи розгляд справи на 27 липня 2018 року, повідомив ОСОБА_3 про це за адресою м. Ромни, вул. Полетик, буд. 85.

ОСОБА_3, проживаючи саме за цією адресою і, будучи обізнаний, що відносно нього здійснюється провадження по справі про адміністративне правопорушення, судову повістку про виклик його до суду не отримував, пояснюючи це тим, що у цей час він тимчасово проживав за іншою адресою. Таким чином ОСОБА_3, достовірно знаючи про те, що відносно нього розглядається справа у суді, не повідомив суд про зміну свого фактичного місце проживання, для того щоб суд мав можливість належним чином сповістити його про час та місце розгляду справи. Вказана обставина розцінюється судом апеляційної інстанції як намагання ОСОБА_3 уникнути відповідальності, шляхом досягнення закінчення перебігу, встановлених ст. 38 КупАП, строків у період яких накладається адміністративне стягнення.

Виходячи з вказаних обставин, суд першої інстанції вірно оцінив таку поведінку ОСОБА_3, як обраний ним спосіб захисту з метою затягування розгляду справи та закінчення перебігу строків, визначених ст. 38 КУпАП, з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Що стосується доводів ОСОБА_3 про те, що оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено який підпункт п. 2.9 Правил дорожнього руху України порушив ОСОБА_3, як на підставу визнання незаконним складеного відносно ОСОБА_3 протоколу, то таке посилання суд апеляційної інстанції знаходить таким, що не впливає на законність рішення суду про застосування відносно ОСОБА_3 адміністративного стягнення, оскільки відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на підпункт п. 2.9 Правил дорожнього руху України не спростовує встановлений судом факт керування ОСОБА_3 у стані наркотичного спяніння.

Стаття 130 ч. 1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування особами транспортними засобами, у тому числі, і у стані наркотичного сп'яніння. При цьому суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що вказана норма не є бланкетною, оскільки диспозиція ст. 130 ч. 1 КУпАП не передбачає відповідальність за порушення водієм транспортного засобу п. 2.9 Правил дорожнього руху України, як на підставу притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, враховуючи, що суддею дотримано вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення, відносно ОСОБА_3, виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 поновити строк на апеляційне оскарження постанови Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 27 липня 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, відносно ОСОБА_3

Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 27 липня 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, відносно ОСОБА_3, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.