Номер провадження: 33/785/721/18
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л.
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.,

за участю:

прокурора Полякова Р.А.

захисника Чайки О.М.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.04.2018 року,

встановив:

оскарженою постановою

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст.172-6 КУпАП і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена постанова є необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням вимог законодавства, у зв'язку з чим просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.04.2018 року, і закрити провадження по справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Крім того, ОСОБА_3 ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивує тим, що виховує хвору дитину, яка потребує постійного догляду, у зв'язку з чим копію повного тексту оскарженої постанови вона змогла отримати тільки 04.05.2018 року.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якою винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

З наданої ОСОБА_3 виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 2253 (а.с.101-102) вбачається, що її малолітня донка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, страждає на тяжку невиліковну хворобу ДЦП, в зв'язку з чим потребує постійного догляду та лікування.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.04.2018 року, пропущений ОСОБА_3 з поважних причин, в зв'язку з чим підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскарженої постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи, не в повній мірі дотримався вимог вказаних правових норм, що потягло прийняття необґрунтованого рішення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, а також з оскарженої постанови судді, ОСОБА_3, притягнута до адміністративної відповідальності за те, що будучи особою, звільненою з посади головного державного інспектора відділу реєстрації та обліку платників Управління обслуговування платників Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення, чим порушила вимоги пункту 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

03.05.2017 року ОСОБА_3 була звільнена з посади головного державного інспектора відділу реєстрації та обліку платників Управління обслуговування платників Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на підставі наказу № 62 - О від 03.05.2017, у зв'язку зі зміною організаційної структури та скорочення численності працівників ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, на підставі п. 1 ст. 40, ст. 43, ст. 44 КЗпП України «Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу».

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. А відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» - «Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з використання функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше 20 робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення»

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_3 була зобов'язана подати електронну декларацію у строк до 31.05.2017 року, проте подала декларацію 23.08.2017 року.

Мотивуючи оскаржену постанову, суддя вказував на те, що кінцевою датою притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності слід вважати 23.08.2019 року.

Однак такий висновок судді суду першої інстанції не грунтується на вимогах закону.

Зокрема, апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями ч. 3 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме 28.09.2017 року.

Оскільки на момент виявлення адміністративного правопорушення дворічний строк з дня його вчинення не сплинув, суддя мав керуватись положеннями ст.38 КУпАП, які передбачають можливість накладення адміністративного стягнення протягом трьох місяців з дня його виявлення.

Відповідно, строком виявлення адміністративного правопорушення можливо визнати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 28.12.2017 року, і строк накладення адміністративного стягнення закінчився 28.12.2017 року.

Таким чином, на момент розгляду суддею адміністративної справи, який відбувся 27.04.20218 року, строк накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, сплинув.

Закінчення строку накладення адміністративного стягнення, є обставиною яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до п.7) ч.1 ст.247 КУпАП, згідно з якою провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

ОСОБА_3 та її захисник в судовому засіданні наполягали на закритті адміністративної справи в зв'язку закінченням строку накладення адміністративного стягнення

Викладені обставини, на думку апеляційного суду, є підставою для скасування оскарженої постанови та закриття провадження в адміністративній справі на підставі п.7) ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, 247, 277, 280, 293, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.04.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, задовольнити.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси, від 27.04.2018 року, якою ОСОБА_3 була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст.172-6 КУпАП, і на неї було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень, скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП , закрити на підставі п.7) ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Б. Джулай