Дата документу Справа № 331/2816/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/2816/18 Головуючий в 1 інстанції Пивоварова Ю.О.
Провадження №33/778/387/18 Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ст.ст. 124, 122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Ставного Г.І., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та адвоката Ставного Г.І. на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою, 21.03.2018 року приблизно о 07 год. 40 хв., знаходячись на парковці біля будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 6, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не впевнилась у безпеці маневру та скоїла наїзд на автомобіль НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, чим порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди, постраждалих немає.

Крім того, 21.03.2018 року приблизно о 7.40 годин у м. Запоріжжі, вул. Фортечна, 6, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, стала учасником ДТП, але місце пригоди залишила, чим порушила вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху.

Таким чином, ОСОБА_2 скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-4, 124 КУпАП.

ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 340 гривень, стягнуто судовий збір.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 та її захисник - адвокат Ставний Г.І. звернулися до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просять постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме: у ньому не зазначено коли виникла небезпека для руху автомобіля і відповідно, коли ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до п. 12.3, п. 10.9 ПДР; відсутні протокол огляду пошкоджень автомобілів; на доданих фотознімках не видно чи були пошкодження та які саме; не встановлені та опитані свідки ДТП; не встановлена можлива фіксація місця ДТП відеокамерами спостереження та регістраторами.

Викладають свій погляд на фактичні обставини, а саме: інший водій - ОСОБА_4 заблокував рух транспортного засобу ОСОБА_2, чим порушив п. 1.10 ПДР. При цьому ОСОБА_2 була вимушена об'їхати його автомобіль по тротуару, за для чого вона вийшла з машини, переконалася, що автомобіль ОСОБА_4 заважає її руху, ніякого зіткнення не було, видимі пошкодження на її автомобілі відсутні, на правій дверці автомобіля ОСОБА_4 була незамітна подряпина невідомого походження. Оскільки ніякої ДТП не було, а ОСОБА_4 вів себе агресивно та вимагав у неї кошти на ремонт свого автомобіля, вона була вимушена поїхати, так як поспішала до роботи.

Наявна на автомобілі ОСОБА_4 подряпина в районі дверної ручки не відповідає обставинам ДТП. Зазначає, що в матеріалах справи відсутній протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, який порушив правила паркування свого автомобіля.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2 та її адвоката, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушеннях підтверджується відомостями, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення серії БД № 405290 від 27.03.2018 року, серії БД № 405291 від 27.03.2018 року, схемою ДТП від 21.03.2018 року, поясненнями потерпілого ОСОБА_4, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, фотографіями з місця події, відеоматеріалом.

Суд дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 заперечувала провину вказуючи, що ніякого зіткнення не було, водій ОСОБА_4 припаркувався на її думку неправильно і закрив їй проїзд, тому вона вимушена була об'їхати автомобіль по тротуару. Вона поїхала з місця пригоди, оскільки поспішала на роботу. Вважає, що ОСОБА_4 інсценував подію, після чого вимагав у неї гроші.

Натомість, дані твердження є непереконливими та такими, що спростовуються сукупністю доказів, зокрема, поясненнями потерпілого ОСОБА_4, які останній давав у суді першої інстанції та працівникам поліції на місці події.

Так, потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 21.03.2018 року у ранковий час він під»їхав на майданчик для паркування біля магазину «Сільпо», однак припаркуватися не зміг т.я. не було вільних місць, через що став позаду інших автомобілів. Залишаючись в авто, він побачив, як автомобіль Форд розпочав рух заднім ходом та вчинив зіткнення із його автомобілем, а потім від»їхав вперед. Оглянувши власний автомобіль, він виявив вм»ятину на задній правій двері приблизно на рівні бамперу автомобіля Форд. Під час розмови із жінкою-водієм Форду остання стала вчиняти скандал, не визнаючи свою провину, зазначивши, що вона не повинна була дивитися назад перед початком руху, на його пропозицію викликати працівників поліції не відреагувала, після чого розпочала рух по пішохідному переходу та поїхала. Наполягав на тому, що до 21.03.2018 року його автомобіль не мав ніяких пошкоджень та у ДТП раніше не був.

Дані пояснення ОСОБА_4 повністю узгоджуються із письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, схемою ДТП та фото таблицями.

Підстав сумніватися у поясненнях водія ОСОБА_4, за відсутності будь-яких відносин із ОСОБА_2, що підтверджено і останньою при апеляційному розгляді, суд не вбачає. Крім того, суд знаходить переконливим розшук водія ОСОБА_2 за поясненнями ОСОБА_4 щодо

Твердження ОСОБА_2 про те, що вона не рухалася заднім ходом також спростовуються відеозаписом при складанні протоколу, на якому зафіксовані пояснення ОСОБА_2 про те, що вона здавала заднім ходом.

Зауваження апелянта, що свідки не викликались в судове засідання, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки в суді першої інстанції і в судовому засіданні апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_2 була допитана свідок ОСОБА_6, покази якої щодо відсутності зіткнення автівок під керуванням ОСОБА_2 і ОСОБА_4, з урахуванням інших доказів, піддані критиці.

Крім того, відповідаючи на доводи ОСОБА_2 та її адвоката щодо застарілих пошкоджень на автівці ОСОБА_4, суддя звертає увагу, що апелянтом не заявлялися клопотання про призначення будь-яких експертиз і крім того, обставини щодо конкретних пошкоджень транспортних засобів у рамках даної справи не розглядаються.

Отже, досліджені докази оцінені судом у їх сукупності, є такими, що узгоджуються між собою та достатніми для висновку про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП. Будь-яких обставин, які б викликали сумніви у даній справі не встановлені.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП та, враховуючи положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, наклав стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її захисника - адвоката Ставного Г.І. залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2018 року, якою ОСОБА_2притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник