АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/683/18 Головуючий у І-й інстанції - Ступак С.В.
Справа № 210/1410/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає

за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район,

АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2 18 березня 2018 року о 09 годині 20 хвилин керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з 79810 АВ в місті Кривому Розі по проспекту Металургів з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: почервоніння очей, (дуже) розширені зіниці які не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 25 травня 2018 року подав апеляційну скаргу, де просить скасувати постанову судді, а провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що фактично ним не було вчинено правопорушення, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки наполягав на його проведенні на місці зупинення транспортного засобу. Звертає увагу на те, що приладу «Драгер» з собою у працівників поліції не було, останні не розяснили йому про можливість проходити огляд на місці зупинки, а одразу запропонували пройти огляд у медичному закладі. При цьому, зазначає, що наявних ознак перебування у стані алкогольного або наркотичного спяніння в нього не було, а отже не було законних підстав для проведення такого огляду. Окрім цього пояснення свідків складені на заздалегідь підготовлених надрукованих бланках та не відображають фактичних подій, які відбувалися.

ОСОБА_2 надав у судове засідання апеляційного суду заяву про слухання справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про перебування останнього у стані наркотичного спяніння, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом серії БД №072381 від 18.03.2018 про адміністративне правопорушення, який складений у відповідності до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення, та де зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з 79810 АВ з явними ознаками наркотичного спяніння. Від огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно яких, водій ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою драгеру та в лікаря нарколога.

Засвідчення відмови ОСОБА_2від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння є підтвердженням обєктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в протоколі та в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на пояснення свідків, як на неналежний доказ, вважаю, безпідставним і необґрунтованим, оскільки за приписами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, у тому числі таким доказом вказані пояснення. Підстав, вважати досліджені судом обставини недопустимим доказом не встановлено.

Матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем у стані наркотичного спяніння, оскільки будь-яких обставин, які спростовують наявність його вини не встановлено і стороною не надано.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.

Суддя : О.М. Кононенко