АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, просить постанову суду скасувати і закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції неповно встановлені обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_3 24 березня 2018 року транспортним засобом не керував, а знаходився в салоні автомобіля на задньому сидінні, що зафіксовано на відеозаписі камер патрульної поліції, який є в матеріалах справи.

Працівник поліції стверджуючи, що ОСОБА_3 знаходився за кермом автомобіля, закував його в наручники та посадив у патрульний автомобіль, де запропонував пройти огляд на стан сп'яніння. ОСОБА_3 відмовився з тих підстав, що не керував транспортним засобом і це може підтвердити водій ОСОБА_5.

Звертає увагу на те, що працівники поліції переконали свідків, які засвідчили порядок огляду на стан сп'яніння, що ОСОБА_3 керував автомобілем, але при зупинці автомобіля перебрався на заднє сидіння, а замість нього за кермо сів ОСОБА_5

Вказує на те, що складання протоколу та зібрання доказів по справі про адміністративне правопорушення відбулося із грубим порушенням чинного законодавства, оскільки пояснення свідків складено не власноруч, а на бланках, одним почерком, без розширених пояснень та фактичних даних, які насправді відбувалися в момент проведення огляду.

Одночасно з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, зазначивши, що ОСОБА_3 не був повідомлений про місце і час розгляду справи, про постанову суду дізнався лише 23 червня 2018 року під час ознайомлення із матеріалами справою.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, заслухавши ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про підтримання клопотання про поновлення строку та доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги - відмовити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено у відсутність ОСОБА_3, згідно супровідного листа копію постанови направлено ОСОБА_3 12 червня 2018 року на адресу, яка не співпадає з адресою проживання та реєстрації ОСОБА_3, зазначеною у його паспорті.

У зв'язку з цим, вважаю обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення чи надсилання апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак з метою допуску особи до правосуддя, пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установлено судом першої інстанції, 24 березня 2018 року о 00 год. 30 хв. по ву. Харківське шосе, в районі будинку 152, в м. Києві ОСОБА_3 керував автомобілем «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у медичному закладі в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленному порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які суд обґрунтовано прийняв до уваги, рапортом працівника поліції Марченка В.Ю. та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, у томі числі записом з нагрудної відеокамери працівників поліції.

З згідно з вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ &quac;Про Національну поліцію&q?У ;, наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них&q?ці; та наказу Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 &q? Н;Про порядоку зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних&q?а ; чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини, а тому наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм та права на судовий захист, є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що суд у повному обсязі їх дослідив.

Посилання ОСОБА_3 на те, що транспортним засобом він не керував, а знаходився в салоні автомобіля на задньому сидінні, не заслуговують на увагу, не підтверджені жодними доказами, переконливо спростовуються рапортом інспектора поліції, дані якого не має підстав ставити під сумнів, а також відеозаписом події, а тому оцінені судом як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності.

Доводи захисника про незаконність притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими.

З матеріалів справи убачається, що суддя Дарницького районного суду м. Києва Степанова С.В. постановою від 19 квітня 2018 року повернула матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП для належного оформлення, зазначивши, що він уже притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

На виконання вказаної постанови суду, інспектором ВАП УПП у м. Києві складено довідку про необхідність розгляду адміністративного матеріалу, а саме протоколу від 24 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки протягом року він притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведене підтверджується копією постанови Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року про визнання винуватим ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 26 березня 2018 року.

Частино 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобам особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дії вчинені особою характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його участі.

З огляду на викладене, вважаю, що суд обґрунтовано притягнув ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

За таких обставин, постанова Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року щодо ОСОБА_3 є законною, і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.С. Юрдига

Справа № 33/796/2227/2018 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Леонтюк Л.К.