Справа № 466/9970/17 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 33/783/514/18 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року, -

встановив:

цією постановою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За постановою суду згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №138059 від 12 грудня 2017 року, гр. ОСОБА_3 05 серпня 2017 року о 13.45 год. у м. Львів по вул. Промислова, 50-52, керуючи автомобілем марки Volkswagen Touran д.н.з. ВС996СА, проявив неуважність до дорожньої обстановки, підчас зміни руху не переконався, що це буде безпечним, не дотримався інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, скоївши правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із даною постановою захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року скасувати її та постановити нову якою встановити наявність ознак адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_3 за ст..124 КУпАП. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не зясовано усі обставини справи, не наведено доказів на яких грунується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Також зазначає, що судом не було вказано чи в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення відповідно до ст.124 КУпАП, що в свою чергу позбавляє права потерпілу сторону звернення до страховика з метою відшкодування збитків отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 подав заперечення на апеляційну скаргу в якому останній просить постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року залишити без мін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що судом першої інстанції відносно нього вірно застосовано норми процесуального права і визначено підставу закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, думку ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4, які заперечили апеляційну скаргу та просили постанову суду першоїі інстанції залишити без змін, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

У матеріалах справи відсутні дані про сповіщення ОСОБА_1 та його захисника судом першої інстанції про місце і час розгляду справи, а також про отримання ними копії судового рішення протягом строку на апеляційне оскарження. З огляду на викладене апеляційний суд вважає за необхідне поновити апелянту строк апеляційного оскарження.

Висновок суду про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, дорожньо-транспортна пригода мала місце 05 серпня 2017 року тобто на час винесення постанови судом першої інстанції сплив трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення.

Покликання в апеляційній скарзі апелянта, що судом першої інстанції не встановлено вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є такими, що не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ст.38 КУпАП адміністративне стягнення має бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні -3 місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження ,але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Однак, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Неповнота з'ясування судом обставин, яка (на думку апелянта) полягала у розгляді справи в її відсутності, усунута при апеляційному розгляді й не вплинула на правильність висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2017 року відносно ОСОБА_3 Адольфоича без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.