Номер провадження: 33/785/587/18
Номер справи місцевого суду: 522/2268/18
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі: головуючого - судді Котелевського Р.І., за участю: секретаря судового засідання - Стоянової Л.І., захисника - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2018 року,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2018 року,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення судді районного суду, постанову судді скасувати. В доводах щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт, вказує, що про винесене рішення йому було вручене лише 19.03.2018 року.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 289, ст. 294 ч. 2 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 не був присутній 07.03.2018 року при розгляді адміністративної справи в Приморському районному суді м. Одеси, але у судовому засіданні був присутній його представник (а.с.22 - 23). Захисник в своїй апеляційній скарзі підтверджує даний факт (а.с.29 - 34).

За таких обставин, у відповідності до вимог ст. 289, ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження для захисника ОСОБА_2 розпочався з дня винесення оскаржуваної постанови, тобто з 07.03.2018 року.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Приморського районного суду м. Одеси апеляційна скарга захисником ОСОБА_2 подана 04.04.2018 року, тобто майже через один місяць з дня ухвалення оскаржуваного рішення (а.с. 29).

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_2, на підтвердження доводів про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, посилається на невчасність вручення йому копії постанови судді районного суду.

Разом з цим, посилання захисника на вказані обставини, як на причини поважності пропуску строку на оскарження, апеляційним судом не приймаються, оскільки судом беззаперечно встановлено, що під час судового розгляду в районному суді захисник був присутнім, а тому був обізнаний щодо змісту оскаржуваного рішення, а той факт, що повний текст постанови суду йому був вручений невчасно, не є підставами для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Приймаючи рішення щодо відмови в поновленні строку на апеляційне оскарження, суд враховує наступне.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов'язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Також апеляційний суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 16.06.2005 року у справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру. В апеляційній скарзі захисника та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження такі обставини значного та непереборного характеру апелянтом не наведені і необґрунтовані відповідними правовими нормами КУпАП.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Звертаючись з апеляційною скаргою, в якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_2 не надав доказів про наявність у нього перешкод у реалізації свого права на своєчасне отримання повного тексту постанови суду та її оскарження у встановлений законом десятиденний строк.

Таким чином посилання захисника про існування поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження на його необізнаність щодо результатів розгляду справи та змісту ухваленого рішення, апеляційний суд вважає безпідставними, а інших доводів які б свідчили про існування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження в клопотанні не наведено. За таких умов клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є невмотивованим.

За таких умов, у зв'язку з ненаданням доказів щодо існування поважних причин пропуску строку на оскарження, апеляційний суд, з урахуванням наданих апелянтом матеріалів, приходить до висновку про відсутність на даний час законних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Відмовити захиснику ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.03.2018 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами та копію постанови апеляційного суду - невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_2

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський