АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2888/17Суддя 1 інстанції Щеняєва І. Б.
Номер провадження 33/774/162/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

За участю:

Правопорушника ОСОБА_2

Захисника ОСОБА_4

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 08 травня 2017 року о 13-21 год. в м. Кривий Ріг по вулиці Льотчиків, 30 водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ГАЗ-32213 СПП д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини роту, нечітка мова, почервоніння очей та шкіряного покриву обличчя, на вимогу співробітників поліції пройти медичне освідування на стан алкогольного або наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків відмовився, чим ухилявся від медичного огляду. Зафіксовано на н.к. АЕ 00024,00126,00111,00008.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 03 травня 2018 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначеної постанови ОСОБА_3 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він не був належним чином сповіщеним про день та час слухання справи 24 травня 2017 року, а оскаржуваного судового рішення ОСОБА_3 отримав 24 квітня 2018 року (а.с. 16).

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає про те, що суд першої інстанції не забезпечив повного та об'єктивного розгляду справи, не встановив ряд обставин, які мають значення для прийняття правильного та законного рішення, а також порушив норми матеріального і процесуального права.

ОСОБА_3 вказує на те, що в постанові судом зазначено дослівно: «ОСОБА_5 в судовому засіданні, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення визнав повністю», однак йому не відомо, хто така особа «ОСОБА_5.», окрім того ОСОБА_3 в судове засідання для участі у розгляді даної справи не викликався, тому участі у розгляді справи не приймав.

Також вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати належним доказом, оскільки він був складений із суттєвим порушенням, оскільки у графі « дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть його викладена нечітко та не відповідає ознакам складу правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому у вказаному протоколі не зазначено про те, що ОСОБА_3 відмовився пройти медичне освідування на стан алкогольного або наркотичного сп'яніння. Окрім того, протокол не містить даних, у який саме спосіб співробітники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я). Також в графі «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» виконаний не ним, а іншою особою.

ОСОБА_3 звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь - які матеріали відеозапису, зафіксованого на нагрудні камери працівників поліції АЕ 00024, 00126, 00111, 00008, однак суд першої інстанції, не переконавшись у правильності складання протоколу та інших матеріалів справи, у необхідності витребуванні додаткових матеріалів, розглянув справу передчасно.

Окрім цього, обставин керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння до його зупинки працівниками поліції та в подальшому відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, свідки не підтвердили. Також пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виготовлені друкарським способом на одному і тому ж аркуші з завчасно віддрукованими ідентичними поясненнями, що викликає сумнів в їх об'єктивності та достовірності.

ОСОБА_3 вказує на те, що пояснення, які містяться в матеріалах справи він не писав, це зовсім не його почерк, не ставив в них свої підписи, що свідчить про їх фальсифікацію.

Також ОСОБА_3 звертає увагу на те, що рапорт інспектора роти № 2 батальйону № 4 УПП в м. Кривому Розі лейтенанта поліції ОСОБА_8 не є доказом, оскільки не підпадає під перелік доказів ст. 251 КУпАП та в цьому рапорті зазначено про те, що ОСОБА_2 було затримано за те, що він чинив опір працівникам поліції, а не за те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_3, його захисник ОСОБА_4 кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги, наполягали на їх задоволенні.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Так, ст. ст. 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, який у разі його пропущення з поважних причин може бути поновлено органом, що розглядає справу.

Вирішуючи по суті клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зважає на те, що ОСОБА_3 не був присутніми при розгляді справи судом першої інстанції, заявив відповідне клопотання про поновлення пропущеного строку,повний текст постанови суду отримав 24 квітня 2018 року (а.с. 16), тому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови ОСОБА_2 слід поновити та розглянути справу по суті.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 була призначена судом до розгляду 24 травня 2017 року та цього ж дня справу було розглянуто по суті.

Разом з цим, суд не вживши жодних заходів для виклику ОСОБА_2 в судове засідання, в порушення приписів ст. 268 КУпАП, не відклав розгляд справи щодо ОСОБА_2 та розглянув її по суті, тим самим обмеживши право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги правопорушника про порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення.

Вислухавши сторони судового засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Даючи оцінку доказам, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього уповноваженими особами поліції.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 152322 від 08.05.2017 року; поясненнями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_11, відповідно до яких, кожен з них окремо пояснив, що водій ОСОБА_3 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та від підпису в протоколі відмовився; поясненнями ОСОБА_3, з яких убачається, що 08.05.2017 року приблизно 14-20 годин порушник ремонтував автомобіль у себе в гаражі, який знаходиться на подвір'ї його будинку. Під час проведення ремонту, він випив 50 грамі горілки. Після того як полагодив авто вирішив опробувати, сів за кермо та автомобіля і об'їхав навколо будинку. Після чого його зупинили співробітники поліції. Крім того, зазначає, що за весь свій водійський стаж за кермо в алкогольному сп'янінні не сідав, в ДТП не приймав участі; рапортом інспектора роти № 2 батальйону №4 УПП в м. Кривий Ріг ДПП молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_8

Окрім того, 08.05.2017 року о 13 год. 21 хв. в м. Кривий Ріг, вул. Льотчиків, 30 водій ОСОБА_3 керував т/з ГАЗ -32213 д.н.з. НОМЕР_2 та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію т/з та поліса обов'язкового цивільного страхування цивільно - правової відповідальності власників т/з , чим порушив п.2.1 а,б,г. ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, про що було складено постанову серії ДР 3 140594, та відносно ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності поза розумним сумнівом, об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у ОСОБА_2, ознаки алкогольного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколах про адміністративне правопорушення, складених відносно нього, уповноваженими особами органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами, а його посилання на відсутність доказів в підтвердження наявності стану алкогольного сп'яніння є безпідставними, оскільки йому в провину ставиться не керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а відмова від проходження у встановленому законом порядку огляду на його підтвердження.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 08 травня 2017 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв' язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун