П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2018 року
Суддя шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А.,за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Манько С.В.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , працює начальником відділу зберігання військової частини НОМЕР_1 , капітан у 331 складі топографічних карт у військовій частині НОМЕР_1
про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-2 ч.1 п.6 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
16.05.2018 року, під час проведення у військовій частині НОМЕР_1 спеціальної експертизи наявності умов, необхідних для проведення діяльності, пов*язаної з державною таємницею було встановлено наступне.
Відповідно до компетенції з метою виконання основних завдань співробітники та військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 працюють з відомостями в сфері оборони зі ступенем секретності «таємно», які відповідають статтям 1.1.3, 1.1.7, 1.4.2, 1.4.3, 1.4.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом СБ України від 12.08.2005 року № 440 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.2005 року № 902/11182.
Відповідно до ст.. 20 Закону України «Про державну таємницю» та п. 6 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організації, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 18.12.2013 № 939, військова частина НОМЕР_1 провадить діяльність, пов*яз ану з державною таємницею, на підставі спеціального дозволу № ЗПЗ -2016-016, наданого Управлінням СБ України в Запорізькій області 06.06.2016 року з терміном дії до 20.05.2018 року.
З метою розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності та постійного контролю за їх додержанням у військовій частині НОМЕР_1 згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_2 та завдання режимно-секретного органу тимчасово покладено на начальника відділу зберігання капітана ОСОБА_1 , якому надано доступ до державної таємниці, а саме інформації з найвищим грифом секретності «таємно».
24.05.2013 року ОСОБА_2 взяв на себе письмове зобов*язання у зв*язку з допуском до державної таємниці щодо її збереження.
Проте , в порушення взятого на себе зобов*язання щодо нерозголошення відомостей, що складають державну таємницю, виконання вимог режиму секретності,додержання вимог закону про державну таємницю, ОСОБА_1 , як відповідальна особа за режим секретності, не виконував заходи спрямовані на забезпечення режиму секретності та не здійснював контроль щодо забезпечення охорони державної таємниці у ВЧ НОМЕР_1 .
Зокрема, ОСОБА_1 , як особою відповідальною за режим секретності у військовій частині НОМЕР_1 , не виконувались заходи спрямовані на забезпечення режиму секретності :
-Виконання вимог щодо оформлення заявки на надання (переоформлення спеціального дозволу;
-Наявність поіменного списку осіб, які мають право до режимного приміщення;
-Проведення перевірки знання працівниками вимог законодавства про державну таємницю після надання їм допуску до державної таємниці вперше та у разі переоформлення;
-Здійснення заходів щодо перегляду та приведення грифів секретності матеріальних носіїв інформації, що зберігаються на СРСД у відповідність із ЗВДТ; складення відповідного плану заходів;
-Зазначення в актах проведення перевірки наявності МНСІ всіх необхідних відомостей;
-Затвердження та погодження з установою вищого рівня порядку дій посадових осіб щодо здійснення заходів із забезпечення режиму секретності у разі виникнення загрози захоплення МНСІ та інші;
Поряд з цим, ОСОБА_2 , як особою відповідальною за режим секретності у військовій частині НОМЕР_1 , не виконувалися інші заходи, спрямовані на забезпечення режиму секретності, передбачені вимогами Порядку-939 та зазначені в акті спеціальної експертизи № 59/17/1279 ДСК від 18.05.2018 року.
Своїми діями ОСОБА_2 не вживав заходів щодо забезпечення режиму секретності та не забезпечував контроль за охороною державної таємниці у ВЧ НОМЕР_1 , чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_2 не з*явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, та визнання провини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Винуватість ОСОБА_2 доведена сукупністю доказів,досліджених при розгляді справи,які у сукупності логічні,послідовні,сумнівів щодо їх достовірності не викликають.
Призначення ОСОБА_2 на займану посаду та покладення на неї повної відповідальності за організацію роботи по забезпеченню охорони державної таємниці відповідно до вимог таємності підтверджено доданими до протоколу про адміністративне правопорушення документами.
Як передбачено п. 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП ,порушенням законодавства про державну таємницю є невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
З урахуванням викладеного,суддя дійшов до висновку про те,що ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 15, 21,28 Закону України «Про державну таємницю» та п. 10,41,42,49-51,54,56,116,117,160,161,207,208,212,220,350,353,434,436,440,441,444,700,746-1 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в
державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 №939 (Порядок-939), а також не виконав взяте на себе письмове «Зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці», чим створив загрозу витоку секретної інформації. Крім того, вказні дії містять склад адміністративного правопорушення,передбаченого п. 6 ч.1 ст.212-2 КУпАП.
При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, суддя керується правилами ст.33-35 КпАП України і враховує те, що протягом року ОСОБА_2 не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення ,разом з тим,є керівником підприємства,який безпосередньо повністю відповідальний за вжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та забезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Передбачений санкцією ч.1 ст.212-2 КпАП України адміністративний штраф у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є суворим видом стягнення,необхідність призначення якого обґрунтовується обставинами справи.
З урахуванням викладеного вище суддя дійшов до висновку,що позитивний вплив матиме стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень,що є достатніми для запобігання іншим правопорушенням та відповідає обставинам справи і враховує дані про особу правопорушника.
Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення,у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати ,тобто 352 грн.40 коп.,як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 33-35,212-2 ч.1,283-285 КУпАП,суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-2 ч.1 п.6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 510(п*ятсот десять) гривень на р/р 0009 код платежу 21081100, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38025367 банк:УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУДКСУ у Запорізькій області , МФО 813015.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. в дохід держави (отримувач коштів УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38025367, банк отримувача УДКСУ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУДКСУ у Запорізькій області, код банку отримувача (МФО) 813015, рахунок отримувача 0009, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу судовий збір, код 37408380, пункт 5 ч.2 ст. 4).
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Запорізької області через суд, який виніс постанову протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Роз`яснити правопорушнику, що в разі несплати штрафа у встановлений ст. 307 КУпАП строк, постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається на примусове виконання у відділ державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, у відповідності до ч. 2 ст. 308 КУпАП, стягується у подвійному розмірі штрафу 1020 грн. (одна тисяча двадцять) 00 коп.
Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік
Дата видачі постанови ________________ 20___рік