АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/660/18 Справа № 212/550/18 Головуючий у 1 й інстанції - Зімін М. В. Доповідач - Калініч Н.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю захисника ОСОБА_2., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження закрито у зв'язку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, ОСОБА_3 16 січня 2018 року о 08 годині 30 хвилин, біля будинку №30 по вул. Сеченова в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, вигулював свою собаку породи «Ротвейлер» без намордника та повідку, в результаті чого собака вкусила ОСОБА_4, завдавши останній тілесні ушкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.154 ч.2 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції змінити, виключивши з резолютивної частини постанови вказівку суду про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує на те, що відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку НКР при ВАСУ під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку, посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке є обґрунтованим. оскільки наявні посилання на докази які досліджено в судовому засіданні.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції вірно встановив факт вчинення адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_3, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, висновком ДОП СП Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 в якому викладено фактичні обставини адміністративного правопорушення, заявою ОСОБА_6 в якій, потерпіли просить притягнути до відповідальності власника собаки ОСОБА_3, поясненнями правопорушника ОСОБА_3 який не заперечував того факту, що його пес вкусив дитину поруч з його будинком.

Зазначення в апеляційній скарзі апелянта про необґрунтованість рішення суду про закриття провадження та встановлення його провини у вчиненні адміністративного правопорушення суперечить висновкам науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному суді України, суддя не можна визнати прийнятними.

З аналізу п.7 ст. 247 КУпАП убачається, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 154 КУпАП, відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення має бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - 3 місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження ,але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через місяць з дня прийняття рішення про закриття провадження.

Доводи на які посилається правопорушник в апеляційній скарзі, а саме на узагальнений науково-консультативний висновок при Вищому адміністративному суді України, суд вважає безпідставним оскільки даний висновок не можна вважати усталеною практикою, а лише консультативним висновком.

ст. 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом двомісячного строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

Зважаючи на репресивно-каральну та запобіжно-виховну функції адміністративної відповідальності, на думку суду, у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення суддям все ж необхідно попередньо встановлювати вину особи, яка притягається до відповідальності.

Окрім цього в зв'язку з тим, що при розгляді певної категорії адміністративних справ встановлення вини особи має наслідки щодо його цивільно-правової відповідальності (наприклад, відшкодування потерпілому страхових виплат), то встановлення вини чи

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов'язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Аналогічні правові положення викладені у рішенні Конституційного Суду України від 10.02.2000 р. № 2-рп/2000, відповідно до якого органи влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Таке неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України, як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні 01.04.2008 р. № 4-рп/2008, не лише забезпечує реалізацію принципу поділу влади, але й є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв'язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з'ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, вважаємо, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 154 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2018 року, якою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження закрито у зв'язку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Калініч Н.І.