АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/1057/18 Суддя 1 інстанції: Євтіфієв В.М.
Провадження: 33/790/632/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

04 липня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюЛенінського районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові суду, ОСОБА_2, не сплатив аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання та складає станом на 28.02.2018 - 28 797,16 грн. на користь ОСОБА_4, за що передбачена відповідальність за ст. 183-1 КУпАП.

Не погодившись вказаним із рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуЛенінського районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що справу було розглянуто за його відсутності, про час та місце розгляду справи ОСОБА_2 належним чином повідомлений не був. Крім того, суд першої інстанції прийняв до розгляду неповний пакет документів, наданий державним виконавцем, зокрема, не надано до суду відповіді на запити до відповідних Державних реєстрів, зі змісту яких вбачалося б, що апелянт не має у власності нерухомого майна, постійного місця роботи. В той же час, в податковій інспекції наявні відомості щодо доходів боржника. Також, не надано до суду копії поштових переказів про перерахування відповідних сум у якості сплати аліментів за період, визначений виконавцем як період виникнення заборгованості.

Одночасно апелянт заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав лише 07.06.18р. поштою.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити. Зокрема, зазначив, що згідно довідки № 33965 від 02.07.18р, наданої відділом виконавчої служби, у ОСОБА_2 станом на 30.06.18р. відсутня заборгованість по аліментам, і навіть є переплата у розмірі 2 661,07 грн. (а.с. 49-51)

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають

Постановляючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП, районний суд виходив з того, що ОСОБА_2 допустив не сплату аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців, що станом на 28.02.2018р. складає 18 797 грн. 16 коп., за що передбачено адміністративну відповідальність статтею 183-1 КУпАП.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» та доповнення статтею 183-1 глави КУпАП, Закон України № 2234-VІІІ від 07.12.2017 року набрав чинності 06.02.2018 року.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом.

Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правом акти, що пом'якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Заборона зворотної дії в часі, в інтерпретації ЄСПЛ, положень, що погіршують становище особи, яка підлягає (чи може підлягати) кримінальній відповідальності. Це стосується як визначення діянь, які є кримінально караними, так і покарання (рішення у справі M v. Germany від 17.12.2009).

Враховуючи вищевикладене, оскільки ст. 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення (п. 6-1, ч. 1 ст. 24, ст. 31-1 КУпАП) то дана норма не має зворотної дії в часі.

Тому, період часу несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП.

Притягаючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП районний суд в супереч ст. ст. 8, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, належним чином, не встановив, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу однобічно, без об'єктивного з'ясування фактичних обставин, не звернув уваги, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, дійшов передчасного висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладене, постанова суддіЛенінського районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП , -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 18 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин,- скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С.Яковлева