ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 348/1550/18

31 липня 2018 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я. розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, одруженого, не працюючого, громадянина України.

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 14.07.2018 року близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Лоєва, вул. Л.Українки 12 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, не виконував законні вимоги працівників поліції, шарпав їх за форменний одяг, образливо чіплявся у грубій формі, висловлювався в сторону працівників поліції нецензурними словами, чим вчинив злісну непокорузаконному розпорядженню або вимозі поліцейських при виконанні ними службових обов'язків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 14.07.2018 р. він дійсно перебував у стані алкогольного спяніння та між ним та його співжителькою виник конфлікт, після якого вона викликала працівників поліції. Приїхавши, працівники поліції намагались відібрати від нього пояснення і провести профілактичну бесіду, на що він відмовився та попросив їх залишити його подвір'я. Після цього працівники поліції застосували до нього фізичну силу. Заперечує факт наполегливих, неодноразових, повторних, законних вимог та розпоряджень працівників поліції. А тому просить провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника, показання свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що справа підлягає закриттю з наступних підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП суд зобовязаний всебічно, повно і об'єктивно зясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом та у випадку доведеності вини призначити справедливе стягнення

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст. 252 КУпАП, шляхом всебічного, повного і об'єктивного їх дослідження як окрема, так і в сукупності з іншими обставинами.

Суди мають також з'ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозиція ст.185 КУпАП передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Законом України «Про національну поліцію» закріплені повноваження поліцейського, в тому числі їх права та обов'язки, з яких вбачається, що вимоги працівника поліції та розпорядження - це акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, та має бути законодавчо обґрунтований.

Отже, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Пленум Верховного Суду України у другому абзаці п.7 постанови №8 від 26 червня 1992 року (з послідуючими змінами) "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров'я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", роз'яснив, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов'язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку, або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок. Адміністративна відповідальність за названою статтею настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.185 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно мало місце здійснення ОСОБА_1 дій, які характеризуються законодавством як злісна непокора законним вимогам працівника поліції при виконанні ним службових обов'язків.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 14.07.2018 року близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_1 в с. Лоєва, вул. Л.Українки 12 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, пербуваючи у стані алкогольного спянні не виконував законні вимоги працівників поліції, шарпав їх за форменний одяг, образливо чіплявся у грубій формі, висловлювався в сторону працівників поліції нецензурними словами.

Крім протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, в матеріалах справи наявні рапорти працівників поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в яких проте відсутні відомості, що вони висунули законну вимогу ОСОБА_1, в чому вона полягала та підстави її висунення.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5, яка являється спіжвителькою ОСОБА_1, суду пояснила, що 14.07.2018 р. її співжитель ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, вчинив із нею сімейний конфлікт, під час якого почав ображати її нецензурними словами. Вона, щоб припинити дії ОСОБА_1, вона викликала працівників поліції, яких чекала на дворі. Коли приїхали працівники поліції, вона пішла з одним працівником до будинку писати заяву, а ОСОБА_1 разом з іншими працівниками поліції перебував на вулиці. Вона не може сказати, чи не виконав ОСОБА_1 вимоги працівників поліції, оскільки в той момент перебувала в будинку і даної події не бачила.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор сектору реагування Надаірнянського ВП ГУНП ОСОБА_3 пояснив, що 14.07.2018 р. він в складі групи реагування виїхав на місце події за викликом ОСОБА_5, яка вказала, що її співжитель ОСОБА_1 вчиняє з нею сімейний конфлікт. Приїхавши на місце вони побачили на вулиці ОСОБА_5, яка їх чекала. В цей момент на вулицю вийшов ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного спяніння. Вони хотіли провести з ним профілактичну бесіду, однак ОСОБА_1 почав поводити себе агресивно, на їх зауваження не реагував, почав виражатись в їх сторону нецензурними словами та виганяти з подвіря. Після цього до нього було застосовано фізичні заходи.

Таким чином судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказана форма злісної непокори, кому була виказана злісна непокора, в чому вона виражалась, та якій саме законній вимозі працівників поліції.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин суддя приходить до висновку про те, що в матеріалах провадження відсутні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 даного складу правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП не сплачується.

Керуючись ст.ст. 221, 247, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Міськевич О.Я.