Справа № 296/4265/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" червня 2018 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Шимон Л.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли Управління патрульної поліції В Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

28.04.2018 року о 08 год. 03 хв. водій ОСОБА_1 на автодорозі М-12 382 км. керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного спяніння: виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей, підвищена жвавість мови. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причини неявки суду не відомі, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся. Рекомендовані повідомлення, що направлялися на поштову адресу, вказану ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення як місце його проживання із повістками про виклик в судові засідання, призначені на 22.05.2018 року та 07.06.2018 року повернулися на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обовязки. В ст. 19 Закону України « Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобовязаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які повязані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не відноситься до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст. 268 КУпАП, щодо обовязкової присутності особи.

Оскільки ОСОБА_1 на неодноразові виклики в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, повноважного представника в судове засідання не направив, письмових обґрунтованих заперечень не надав, враховуючи те, що судові засідання в звязку із неявкою останнього двічі відкладалися, що може свідчити про недобросовісне використання своїх процесуальних прав з метою уникнення від адміністративної відповідальності, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Відносно ОСОБА_1 28.04.2018 року поліцейським роти № 3 БУПП у Вінницькій області ст. сержантом поліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

Згідно письмового пояснення до протоколу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що відмовляється їхати в лікарню так як вживав наркотичні речовини.

В судовому засіданні в ході огляду відеоматеріалів, наданих УПП у Вінницькій області встановлено, що ОСОБА_1 дійсно керував вказаним автомобілем. Причиною зупинки автомобіля поліцейськими стало порушення водієм правил дорожнього руху, так як водій пересік суцільну лінію розмітки 1.1. При подальшому спілкуванні з водієм, вбачаючи у ОСОБА_1 ознаки наркотичного спяніння, поліцейським було запропоновано пройти у встановленому законом порядку медичне освідування на стан наркотичного спяніння у лікаря нарколога в найближчому медичному закладі. ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння в умовах медичного закладу, при цьому факту вживання ним наркотичних засобів не заперечував. При поверхневому огляді транспортного засобу, проведеного зі згоди водія, поліцейськими було виявлено паперовий згорток. На місце зупинки транспортного засобу було викликано слідчо оперативну групу.

Вказане свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, підтверджується і матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 042310 від 28.04.2018 року, згідно письмового пояснення до якого ОСОБА_1 не заперечував вживання ним наркотичних речовин; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 28.04.2018 року, відповідно до яких водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на визначення стану спяніння; рапортом поліцейського роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_5 від 28.04.2018 року; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Враховуючи обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за можливе застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні 28.04.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя Л. С. Шимон