П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,

- ОСОБА_1,

представника ОСОБА_1 - захисника ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (рік) рік.

Відповідно до постанови суду, 06 серпня 2017 року, приблизно о 00 год. 00 хв., ОСОБА_1 в м. Києві по пр-ту Перемоги, 36, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан алкогольного сп'яніння, зі згоди водія у присутності двох свідків проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер", тест якого показав позначку в 1,02 ‰ (проміле).

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1

подав апеляційну скаргу, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, який, на думку ОСОБА_1, пропущений з поважних причин, в самій же апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2017, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги тим, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення, без дослідження всіх доказів у провадженні та надання їм належної оцінки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та в його інтересах захисника ОСОБА_2 на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги в повному обсязі з вимогою скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2017 та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пояснення свідка ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозапис подій за участю ОСОБА_1 від 06.08.2017, дослідивши апеляційну скаргу з додатками та інші матеріали, слід прийти до наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, оскільки з матеріалів провадження видно, що суд завчасно повідомив ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судового засідання - 12:50 03.10.2017 судовою повісткою від 09.09.2017, яка отримана 20.09.2017 (а.с. 7, 8).

Між тим, оскільки матеріали справи не містять даних, на виконання приписів ст. 285 КУпАП, про направлення копії постанови ОСОБА_1, а, згідно розписки, він її отримав особисто в суді першої інстанції 16.11.2017 (а.с. 11), і звернувся з апеляційною скаргою - 27.11.2017 (а.с. 16-26), можна погодитися з проханням ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03.10.2017.

При цьому також приймається до уваги і обставина відсутності ОСОБА_1 в суді першої інстанції у зв?язку з перебуванням в Центрі медико-санітарної допомоги № 12 Департаменту охорони здоров'я Одеської міської ради з 02.10.2017 (а.с. 22).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, всупереч нормі п. 2.9 "а " Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував ту обставину, що дійсно 06.08.2017, приблизно о 00 год. 00 хв., в м. Києві по пр-ту Перемоги, 36, він керував автомобілем НОМЕР_1.

Дійсно випив пів келиху вина з льодом.

Зазначає, що їхав з пасажирами, за вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення адресою, висадив їх, а згодом його наздогнали працівники поліції та почувши запах алкоголю, скоріш за все від пасажирів, - запропонували пройти тест на вміст алкоголю, на що він в добровільному порядку погодився.

Вважає, що дані тесту, покажчик якого становив позначку в 1,02 ‰ (проміле) - є необ'єктивним, оскільки з часу вживання ним вина до тестування приладом "Драгер" пройшло більше ніж дві години.

Тобто, фактично ОСОБА_1 не оспорив перебування ним в стані, який виключав керування ним транспортним засобом, що в подальшому і могло бути перевірено працівниками поліції.

Наведені пояснення ОСОБА_1 у сукупності із даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР № 122079 від 06 серпня 2017 року (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний як самим ОСОБА_1, який зазначив про свою згоду з результатами огляду, так і свідками-понятими - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 3), висновком тесту щодо результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер", покажчик якого становив позначку в 1,02 ‰ (проміле) (а.с. 2), що досліджені судом першої та апеляційної інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП, і дають підстави для висновку суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

В суд апеляційної інстанції з?явився свідок-понятий ОСОБА_3, який підтвердив правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 від 06.08.2017, вказуючи, що під час проведення процедури фіксації перебування водія в стані алкогольного сп?яніння був і другий свідок-понятий.

Всі процесуальні дії працівників поліції, від його-ОСОБА_3 зупинки до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення - зайняло 15-20 хв.

Зазначив свідок ОСОБА_3 і про те, що в його присутності ОСОБА_1 не виказував бажання пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі.

На запит суду апеляційної інстанції, Управлінням патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України був наданий диск відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який в повній мірі відтворює хронологію подій за участю водія ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння.

А тому, не можуть бути прийняті до уваги і доводи сторони захисту про порушення процедури огляду ОСОБА_1, оскільки по справі об'єктивно встановлено, що працівниками поліції були дотримані вимоги, викладені в ст. 266 КУпАП, що випливає з наданого відеозапису та досліджених матеріалів провадження.

Дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ні ОСОБА_1, ні в його інтересах захисником - не оскаржені.

Відповідно до результат тесту, який проводився в присутності свідків-понятих, покажчик вмісту алкоголю складає - 1,02 ‰, який, в свою чергу, значно перевищує допустиму норму, що може бути дозволена при керуванні транспортним засобом, а тому є сумнівним пояснення ОСОБА_1, що він вжив лише півкелиха вина, приблизно за дві години до проходження тесту.

Отже, дослідивши всі докази по справі, в їх сукупності, слід прийти до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (рік) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька