АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/1439/18 Суддя 1 інстанції: Мартинова О.М.
Провадження: 33/790/660/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

02 липня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюФрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись вказаним із рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуФрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року та закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що оскаржувана постанова була винесена за відсутності ОСОБА_2, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Повний текст постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року отриманий 13.06.18р., що підтверджується розпискою, наявною у матеріалах справи (а.с. 113).

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скаргаОСОБА_2 подана останнім доФрунзенського районного суду м. Харкова 23.06.2018 року, тобто, за межами строку, визначеного для апеляційного оскарження постанови суду. (а.с. 120-129)

Дослідивши зазначені матеріали, приходжу до висновку, що причину, на яку посилаються апелянт, а саме - розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 через його неналежне повідомлення та отримання копії оскаржуваної постанови 13.06.2018 року, не можна вважати поважною для пропуску строку на апеляційне оскарження. Як вбачається з матеріалів справи, а саме - протоколу судового засідання та тексту оскаржуваного рішення у судовому засіданні 05.06.18р. приймав участь захисник ОСОБА_2 - адвокат Карабанов О.Ю. (103-104, 106-110). Крім того, копія оскаржуваного рішення отримана ОСОБА_2 особисто 13.06.18р., тобто у межах строку апеляційного оскарження(а.с 113). Викладене у сукупності свідчить про те, що ОСОБА_2, будучи у повній мірі обізнаний про розгляд справи, мав об»єктивну змогу дізнатися про стан розгляду справи, отримати копію оскаржуваного рішення самостійно або через захисника та своєчасно подати апеляційну скаргу, однак, на власний розсуд не побажав реалізувати своє право у визначений законом строк.

Таким чином відсутні підстави вважати, що існували перешкоди для своєчасного подання апеляційної скарги. Інших поважних причин пропуску процесуального строку апелянтами не зазначено.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотанняОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постановиФрунзенського районного суду м. Харкова від 05 червня 2018 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева