Справа № 462/2725/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 липня 2018 року Суддя Залізничного районного суду міста Львова Кирилюк А.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.164 Кодексу України пАП,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2018 року: "04.05.2018 року о 12 год. 10 хв. ОУ ГУ ДФС у Л/о встановлено факт реалізації підакцизних товарів (дизельним паливом) гр. ОСОБА_1 за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 355, де розміщено автозаправний комплекс. На момент складання протоколу на АЗС відсутні документи на розміщення автозаправного комплексу та документи, що підтверджують реєстрацію в органах ДФС, як субєкта господарської діяльності, а також відсутня ліцензія на підакцизний товар, чим порушено вимоги ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» № 755-IV від 15.03.2003, п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України та п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України".

Відповідно до п.2 ст.278 Кодексу України пАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

З огляду на наведене, обставини правопорушення, викладені в протоколі є не містять обєктивної сторони такого. Зокрема, об'єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає провадження господарської діяльності, тобто встановлення більше одного факту реалізації, та систематичність таких дій. Також в протоколі відсуті посилання, кому саме ОСОБА_1 здійснював реалізацію підакцизних товарів, відсутні докази/посилання на докази систематичної реалізації таких.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України пАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Для встановлення вказаних обставин справи, судом здійснювався виклик ОСОБА_1 у судове засідання для дачі пояснень по суті викладеного у протоколі, однак, останній відмовлявся давати будь які покази без захисника та просив відкласти розгляд справи для отримання правової допомоги та залучення захисника для участі у справі.

Згідно ст.ст. 246, 256, 268, 280 Кодексу України пАП у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності з огляду на охоронну норму, за порушення якої розпочато провадження у справі, що розглядається суддею, який розвязує всі питання факту і права, дотримуючись засад судочинства та здійснення правосуддя, коли висновки судді не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у звязку з чим докази мають бути оцінені суддею на їх достатність для вірогідних та безсумнівних висновків про вчинене на засадах забезпечення доведеності вини за ст.129 Конституції України, і жоден з доказів згідно зі ст. 252 Кодексу України пАП не може мати наперед встановлену силу.

Крім того, санкція ч.1 ст. 164 КУпАП містить наступне: тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

З протоколу про адміністративне правопорушення складеного на імя ОСОБА_1, вбачається, що під час здійснення перевірки в останнього вилучено для зберігання автозаправний комплекс, який розташований за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 355 та дизельне паливо в кількості 250 л, яке знаходилось в резервуарі ємкістю 10 т. Однак у вище вказаному протоколі відсутній конкретний перелік обладнання (приладів), який включає у себе поняття автозаправного комплексу,який було вилучено. Також працівниками Галицької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області не вказано суму грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Від так, у випадку накладення на ОСОБА_1 санкції, передбаченої ч.1 ст. 164 КУпАП, суд позбавлений можливості вказати які саме знаряддя виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення підлягають вилученню чи поверненню.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд ще раз наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі від 04.05.2018 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3, ст. 294 КпАП України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КпАП України закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк