Справа №577/3425/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/478/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді 120 год. суспільно-корисних робіт.

Постановлено стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2018 року ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді 120 год. суспільно-корисних робіт за те, що всупереч виданого Конотопським міськрайонним судом Сумської області відносно нього виконавчого листа № 2-1700 від 10.07.2009 року, за яким він повинен щомісячно, на утримання свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 01.07.2009 року, сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, їх не сплачував, що призвело до виникнення у нього заборгованості. І сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня предявлення виконавчого документу до примусового виконання, а саме з 06.02.2018 року, з моменту набрання чинності ст. 183-1 КУпАП (в редакції Закону від 06.02.2018 року) і до дня складання протоколу про адміністративне правопорушення .

Не погодившись з постановою судді, ОСОБА_3 оскаржив її в апеляційному порядку, просив суд її скасувати як незаконну і необґрунтовану та постановити нову, якою провадження відносно нього закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, апелянт переконаний в тому, що суд, в ході винесення рішення, не повно зясував фактичні обставини справи, які суттєво впливають на хід обставин, а саме те що:

- його син ОСОБА_4 з грудня 2017 року проживає разом з ним, він самостійно, без участі його матері, повністю його утримує;

- у Конотопському міськрайонному суді Сумської області на даний час триває розгляд цивільної справи за його позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 (матері його сина), треті особи : Конотопський міськрайонний ВДВС ГТУЮ в Сумській області та орган опіки та піклування Конотопської МР про зміну місця проживання та стягнення аліментів на дитину ОСОБА_6, а тому, на переконання апелянта зарано стверджувати про те, що сукупний розмір його заборгованості по сплаті аліментів на сина перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня предявлення виконавчого документу до примусового виконання.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 просить провадження відносно нього закрити та звільнити від відповідальності.

Апеляційний розгляд було проведено, у відповідності до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, а саме без участі апелянта ОСОБА_3, який будучи належним чином повідомленим про розгляд його апеляційної скарги на постанову суду (а.с. 23, 24), клопотання про його відкладення на іншу дату не заявляв та не повідомляв суд про поважність причин своєї неявки.

А тому, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

Законом України №2234-VIII від 07.12.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів", який набрав чинності 06 лютого 2018 року, Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнений статтею 183-1, якою встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів, зокрема, на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об'єктивна сторона цього правопорушення характеризується бездіяльністю особи, яка повинна сплачувати періодичні аліментні платежі кожного місяця у визначеному розмірі і часом вчинення цього правопорушення є відповідний період, в який особа не сплачувала аліменти.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, те що ОСОБА_3 систематично не сплачує аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, скупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Так, його вина у вчиненому підтверджується рядом досліджених судом першої інстанції доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 160 від 07.08.2018 року, складеним уповноваженою на те особою у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП відповідно до змісту якого ОСОБА_3 не сплачував аліменти на утримання свого сина ОСОБА_4, у звязку з чим у нього утворилася заборгованість у розмірі 22421,86 грн., що перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня предявлення виконавчого документу до виконання (з 18.12.2014 року) чим ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП (а.с. 2);

- копією виконавчого листа Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.07.2009 року (а.с. 6);

- копією постанови ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 45881166 від 18.12.2014 року (а.с. 3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 відповідно до яких останній не заперечує того, що йому відомо про необхідність щомісячно сплачувати на утримання свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. При цьому, вказує і про те, що він ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, приватним підприємцем не являється та інших видів заробітку немає. Крім цього, він не має у власності і будь-якого майна (а.с. 5);

- розрахунками заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до яких сукупний розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_3 перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня предявлення виконавчого документу до примусового виконання, а саме з 06.02.2018 року, з моменту набрання чинності ст. 183-1 КУпАП (в редакції Закону від 06.02.2018 року) і до дня складання протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 10, 11).

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що аліменти на утримання сина він не сплачував через те, що ОСОБА_6 з грудня 2017 року проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні, то їх суд апеляційної інстанції не може визнати такими, що виключають вину ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, оскільки дана обставина не звільняє його від виконання судового рішення за яким на нього покладено обовязок по сплаті аліментів на користь ОСОБА_5

Крім цього, в своїх поясненнях ОСОБА_3 свій обовязок сплачувати такі аліменти не заперечує, однак посилається на відсутність у нього доходу та заробітків, що теж не виступає підставою для звільнення його від такого обовязку.

Щодо тверджень апелянта про те, що суд безпідставно в ході винесення рішення не врахував тієї обставини, що на розгляді в суді перебуває справа за його позовом до ОСОБА_5 про зміну місця проживання сина ОСОБА_4 та про стягнення з останньої на його користь аліментів на утримання дитини, то з ними апеляційний суд погодитись не може, оскільки вони теж не виступають підставою для звільнення його від відповідальності, так як винесення рішення у вказаній ним справі жодним чином не виключає факту виниклої в нього заборгованості по сплаті аліментів, відповідальність за яку передбачена ст. 183-1 КУпАП.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_3, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування та закриття провадження у справі, як того просить ОСОБА_3, а тому, воно повинно бути залишено без зміни, а вимоги його апеляційної скарги, без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 серпня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді 120 год. суспільно-корисних робіт залишити без зміни, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.

З оригіналом згідно,

суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2