Справа № 362/476/18 Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 33/780/406/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 138 30.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М. за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 25 січня 2018 року близько 09 годині 10 хвилин, ОСОБА_2 в м. Васильків по вул. 1-го Травня навпроти будинку 4, керуючи автомобілем Ореl, д.н.з. ЕL839AJ, рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який рухався позаду. Внаслідок чого сталася ДТП, та автомобілі отримали механічні пошкодження, а водії зазнали матеріальних збитків, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.9 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року та прийняти нову постанову, якою провадження у справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова винесена передчасно та незаконно, оскільки судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що внаслідок ДТП, яке сталося 25 січня 2018 року протоколи про порушення ПДР були складені відносно обох учасників ДТП водіїв ОСОБА_2 (протокол серії БД №357072) та ОСОБА_3 (протокол серії БД №357071) за порушення ними п. 10.9 ПДР, за що ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність. При цьому, кожен із водіїв притримується своєї версії обставин ДТП та причин, з якої вона відбулася. Апелянт зазначає, що під час складання адміністративного матеріалу, свідки виявлені не були. Апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах страви містяться фотографії, на яких зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, однак, судом першої інстанції належним чином вони досліджені не були. Так, зафіксовано вказаними фотографіями слідові інформація, яка через неналежне оформлення матеріалів ДТП на схемі ДТП відображена не була, свідчить, що автомобіль НОМЕР_1 знаходився (рухався) на виїзді з прилеглої до магазину території; місце зіткнення автомобілів Hyundai та Ореl центр смуги проїзної частини для руху транспортних засобів у напрямку вул. Володимирської, та вказаний автомобіль не міг так стояти без водія. На думку апелянта, посилання у вказаних протоколах на порушення ним ПДР є взаємовиключними, оскільки зазначені висновки зроблені без врахування приписів ПДР, якими зобовязаний був керуватися ОСОБА_3 Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, поліцейським, який проводив огляд місця події та оформлення матеріалів ДТП, не встановлено всіх обставин та причин, за яких сталося ДТП. Апелянт звертає увагу суду на те, що автомобіль Ореl перебував на головній дорозі, а автомобіль Hyundai виїжджав заднім ходом на головну дорогу з прилеглої території, й саме водій ОСОБА_3, порушивши та не дотримавшись приписів ПДР, на належному йому автомобілі скоїв ДТП. ОСОБА_2 вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено мета ріали справи та не надано критичну оцінку, зокрема, це стосується і показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Заслухавши водіїв ОСОБА_2А та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; водія ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували і просили рішення суду першої інстанції залишити без змін; дослідивши матеріали справи та заслухавши показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції зазначені вимоги чинного законодавства були дотримані.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №357072 від 25 січня 2018 року, ОСОБА_2 25 січня 2018 року о 09 годині 10 хвилин в м. Васильків керував автомобілем Ореl, д.н.з. ЕL839AJ по вул. 1-Травня, навпроти будинку №4, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який рухався позаду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водії матеріальні збитки /а.с. 1/.

Відповідно до вказаного протоколу, ОСОБА_2 було порушено п. 10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі ПДР) яким передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_2 показав, що він дійсно виїжджав заднім ходом з парковки, яка знаходилася на протилежному узбіччі по відношенню до автомобіля НОМЕР_2, і коли він зупинився на смузі руху, на якій саме він вказати не може, оскільки на дорожньому покритті була відсутня розмітка, щоб пропустити автомобіль справа, який рухався в паралельній по відношенню до автомобіля Ореl смузі руху, то відчув удар в задню частину автомобіля. Зазначає, що автомобіль Ореl перебував на головній дорозі, а автомобіль Hyundai виїжджав на головну дорогу з прилеглої території, у звязку з чим, саме водій автомобіля Hyundai не дотримався вимог ПДР.

Водій ОСОБА_3 суду показав, що автомобіль НОМЕР_3, не рухався та стояв у дворі на узбіччі, а не на смузі руху, як зазначено в протоколах. Він під час удару знаходився біля автомобіля та розмовляв зі своїм знайомим, в автомобілі знаходилася дружина. На його думку, ДТП сталася з вини іншого учасника ОСОБА_2, який виїжджав з протилежного узбіччя заднім ходом.

Допитаний апеляційним судом Київської області свідок ОСОБА_8 показав, що він наглядно знає обох водіїв. В день коли сталася ДТП він рухався на автомобілі Opel Omega по вул. 1-го Травня в м. Василькові та зупинився за 10 м від місця події. Автомобіль ОСОБА_2 стояв, пропускаючи його, і в цей час стався удар. Свідок поїхав припаркувався і коли повертався назад, то що машини вже розїхалися. ОСОБА_3, зі слів свідка, здавав назад і вдарив автомобіль ОСОБА_2 Коли трапився удар, він перебував на своїй смузі руху, а Opel пропускав його, при цьому автомобіль Hyundai здавав назад.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що взимку цього року близько 09 години ранку, точної дати він не памятає, він був свідком того, як один автомобіль світлого кольору виїжджав з парковки заднім ходом, йому посигналили, він пропустив автомобіль справа від себе. У цей час від магазину «Підвал» відїжджав заднім ходом інший автомобіль сірого кольору чи кольору мокрий асфальт і у них сталося зіткнення. Він перебував за 35-40 метрів від магазину, так як займається приватним перевезенням. Автомобіль світлого кольору виїжджав із парковки та частково знаходився на своїй смузі руху та зустрічній, а після сигналу, він трохи заїхав на зустрічну смугу та пропустив автомобіль. На його думку, в даній пригоді винні обидва водії. До місця ДТП свідок не підходив.

Оскільки свідки попереджені про кримінальну відповідальність у встановленому законом порядку, у суду відсутні підстави для сумніву у достовірності їх показань.

Відповідно до схеми ДТП, яка сталася 25.01.2018 року 0 09 годині 10 хвилин, місце зіткнення автомобілів знаходиться на смузі руху автомобіля Hyundai /а.с. 3/.

Окрім того, в даній схемі зафіксовані механічні пошкодження, які отримали автомобілі після ДТП: у автомобіля Ореl, н.з. ЕL839AJ пошкоджена ліва задня блокфара, задній бампер; у автомобіля НОМЕР_1 пошкоджена кришка багажника, задній бампер /а.с. 3/.

Характер пошкоджень транспортних засобів, наявні матеріали справи, зокрема, й фотографії, на які посилається апелянт, показання учасників ДПТ та свідків в своїй сукупності дають можливість прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 п. 10.9 порушень правил дорожнього руху України.

З приводу наявності двох протоколів про адміністративне правопорушення щодо обох учасників ДТП, на які посилається апелянт, слід зазначити, що апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості оцінювати дії ОСОБА_3 в межах розгляду даної справи, а порушення, які, на думку ОСОБА_2 були допущені під час оформлення ДТП, зокрема, не зазначення в протоколі даних про свідків пригоди, не вплинули на правильність прийнятого судом рішення.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, у звязку з чим суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн. залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон