АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності − ОСОБА_2

захисника - Крестьянінової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу адвоката Крестьянінової Л.В. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04.04.2017, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з таким рішенням суду адвокат Крестьянінова Л.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 04.04.2017, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат посилається на те, що призначене ОСОБА_2 адміністративне стягнення не відповідає вчиненому адміністративному правопорушенні, так як вина останнього не доведена. При цьому апелянт вказує, що всі клопотання сторони захисту було відхилено, зокрема і про виклик свідків. Також в апеляції вказується, що в протоколі не казано причину зупинки ОСОБА_2, не вказано, що працівники поліції разом з ОСОБА_2 їздили до будинки останнього, щоб він надав водійське посвідчення та технічний паспорт на автомобіль. Доводи ОСОБА_2, що він вживав алкоголь в квартирі, коли працівники чекали його, судом не перевірялись. Після повернення на автомобілі поліції до місця зупинки його авто, за кермо ОСОБА_2 не сідав. Отже, на переконання адвоката, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Окремо в апеляції зауважується, що при накладенні адміністративного стягнення судом не взято до уваги характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до відповідальності, його майновий стан, ступінь алкогольного сп'яніння, обтяжуючі та пом'якшуючі обставини.

Інших самостійних доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №123577 від 09.03.2017, водій ОСОБА_2, 09.03.2017 о 04:40 год. в м.Києві по вул. Васильківській, 36, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. ПДР України.

Заслухавши доповідь судді, доводи особи, яка притягується до відповідальності та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, заслухавши пояснення ОСОБА_2 щодо фактичних обставин справи та його відповіді на запитання суду, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах апеляційної скарги та перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що така апеляційні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №123577 від 09.03.2017(а.с. 1), поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2), згідно яких ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Натомість, до пояснень ОСОБА_2, наданих в судовому засіданні від 23.06.2017 щодо вживання ним алкоголю вже після зупинки його транспортного засобу, оскільки він прослідував з працівниками поліції додому, щоб підтвердити інспекторам наявність в нього права на керування автомобілем і там вжив спиртне, а тому і відмовився від огляду на стан сп'яніння так як цього не спростовував, − апеляційний суд відноситься критично, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували пояснення ОСОБА_2 Більше того, жодних заперечень до протоколу при його складанні від ОСОБА_2 матеріали справи не містять, відтак суд вважає його пояснення такими, що надані останнім з метою уникнення від відповідальності.

Натомість, будь-яких сумнівів в достовірності існуючих по справі доказів, які об'єктивно узгоджуються між собою і з достатньою повнотою вказують на вину ОСОБА_2 в порушенні ним вимог п.2.5. ПДР України, суд не вбачає, поза як стороною захисту про такі не вказувалось ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні при апеляційному перегляді справи.

Разом з тим, судом відмовлено в задоволенні клопотання захисника про виклик свідка ОСОБА_6, оскільки апеляційний розгляд справи здійснюється в межах апеляційної скарги і в межах протоколу про адміністративне правопорушення. З огляду на те, що ОСОБА_2 притягується до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння, а виходячи з доводів захисника, свідок ОСОБА_6 при цьому присутній не був, обґрунтованих підстав для виклику свідка суд не знаходить.

Також за клопотанням захисника судом витребовувався відеозапис з нагрудної камери поліцейського, однак вказаний запит виконано не було.

Доводи апеляційної скарги в частині незазначення в протоколі про адміністративне правопорушення причини зупинки ОСОБА_2 та подій, які послідували за нею, − суд вважає неспроможними та невизначальними за даних обставин.

Таким чином, враховуючи, що доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 04.04.2017, як того просить апелянт.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу адвоката Крестьянінової Л.В. в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 04.04.2017, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, − залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М.Ігнатов

Справа № 33/796/1227/2017

Категорія: ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Дідик М.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.