АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 8 червня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою судді, 13 травня 2017 року о 22 годині в місті Києві по вулиці Я. Колоса, 1-в, ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить указану постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому ОСОБА_3 зазначає про те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд не взяв до уваги численні розбіжності та грубі помилки, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та рапорті працівника поліції, що унеможливлювало постановлення у справі законного рішення.

Зокрема апелянт звертає увагу, що працівники поліції не надали йому можливості надати пояснення по суті подій, не роз'яснили його права, передбачені законом, не вручили копію протоколу.

Крім того, не заперечуючи факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за місцем знаходження транспортного засобу із застосуванням спеціальних засобів, ОСОБА_3 стверджує, що не відмовлявся від такого огляду в медичному закладі, однак працівниками були проігноровані вимоги закону щодо процедури проходження такого огляду та не було виписано відповідного направлення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому положення ст. 280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції дотримано наведених вимог закону при розгляді справи за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_3

Висновок суду про порушення ОСОБА_3 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що виразилося у його відмові на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, підтверджується сукупністю доказів у справі, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 157209 від 13 травня 2017 року, у цей день о 22 годині в місті Києві по вулиці Я. Колоса, 1-в, ОСОБА_3 керував автомобілем «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а. с. 1, 2).

Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища свідків, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Крім того, вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст. 255 КУпАП уповноваженою на те особою.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що при складенні вказаного протоколу працівниками патрульної поліції були порушені вимоги закону, а саме не були роз'яснені ОСОБА_3 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, то вони не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі міститься відповідна відмітка про роз'яснення йому таких прав (а. с. 1).

Безпідставними є і посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про невручення йому працівниками поліції копії протоколу та про позбавлення його можливості надати пояснення, оскільки, як вбачається з протоколу, останній взагалі відмовився як підписувати протокол про адміністративне правопорушення, так і отримувати тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, а також поставити свій підпис про знайомлення з повідомленням про розгляд справи Святошинським районним судом м. Києва, що засвідчено підписами свідків.

Не заслуговують на увагу і твердження ОСОБА_3 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, однак працівниками поліції, всупереч вимогам закону і відповідної інструкції, йому не було вручено відповідне направлення для проходження такого огляду.

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду не лише за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а й від проходження такого огляду у лікаря-нарколога, що можливо за законом лише у відповідному медичному закладі.

Не переконливими є також посилання захисника в суді апеляційної інстанції про наявність у ОСОБА_3 захворювання, яке нібито унеможливлює вживання ним спиртних напоїв, оскільки долучена до матеріалів справи карта виїзду швидкої медичної допомоги від 8 червня 2017 року не може бути вагомим доказом зазначених обставин.

Оцінка наведених доказів в справі у їх сукупності, об'єктивно підтверджує правильність висновків суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_3 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що виразилося у його відмові на вимогу інспектора патрульної поліції пройти в установленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків.

Таким чином, за встановлених судом обставин, кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірною.

Накладене судом першої інстанції на ОСОБА_3 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого та в межах, установлених санкцією закону, за яким її визнано винним.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 8 червня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій

Справа: № 33/796/1646/2017

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя в першій інстанції: Новик В.П.

Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.