Справа № 442/8372/17
Провадження №3/442/2539/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 грудня 2017 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 138175 від 08.09.2017 року: 08 вересня 2017 року о 02 год. 00 хв. в м.Трускавець, Львівської області по вул. Суховоля, ОСОБА_1, керував транспортним засобом марки RENAULT номерний знак RPR 22678, в стані алкогольного спяніння. Проводилось освідчення на стан сп»яніння в медичному закладі Дрогобицькій міській лікарні № 1, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав, просить закрити провадження у зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 130 КУпАП. Окрім цього вказує на те, що суддею Дрогобицького міськрайонного суду Павлів З.С. (до цього справа перебувала у її провадженні) було встановлено ряд порушень, які були допущені працівниками поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а тому 03.11.2017 року було винесено мотивовану постанову про повернення матеріалів на оформлення.

Проаналізувавши матеріали адмінсправи, приходжу до наступного.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.

Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебувала у стані спяніння, надала руху транспортному засобу.

Обєктивна сторона вказаного правопорушення це керування транспортним засобом у стані спяніння.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 138175 від 08 вересня 2017 року: 08 вересня 2017 року о 02 год. 00 хв. в м.Трускавець Львівської області по вул. Суховоля, ОСОБА_1, керував транспортним засобом марки RENAULT номерний знак RPR 22678, в стані алкогольного спяніння. Проводилось освідчення на стан спяніння в медичному закладі Дрогобицькій міській лікарні № 1, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР.

З такими висновками працівників поліції важко погодитись, оскільки є ряд суттєвих порушень при оформленні вказаного протоколу, зокрема працівниками поліції вказано свідка ОСОБА_2, однак не відомо чого саме він був свідком, так як жодних його пояснень в матеріалах справи не має. Також працівниками поліції не дотримано вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС №1376 від 06.11.2015, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. №1496/27941 (надалі Інструкція).

Згідно вимог п.1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно п.10 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно Додатку №2 вказаної Інструкції. У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду, чого зроблено не було.

Відповідно до статті 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до вказаної вище Інструкції: огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби).

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння, зі слів ОСОБА_1 такий акт огляду на місці зупинки не складався, відповідно в матеріалах справи відсутній.

Вище наведені норми в їх сукупності, дають підстави констатувати, що огляд водія на стан спяніння в закладі охорони здоровя можливий тільки в двох випадках: у разі відмови водія від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або у випадку його незгоди з результатами проведеного огляду на стан спяніння на місці зупинки (за допомогою спеціальних технічних засобів).

В матеріалах справи відсутні докази того, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу так і відсутні дані про те, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження такого огляду.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави дійти висновку, що у разі незгоди водія із результатами проведення тесту поліцейським на місці зупинки, останні зобовязані доставити зупинену особу до найближчого визначеного чинним законодавством спеціалізованого медичного закладу, де лікар зобовязаний перевірити за можливості особу водія, відібрати у нього біологічні зразки та провести лабораторні дослідження, на підставі яких поставити діагноз на стан спяніння, на підставі цих досліджень складається медичний акт.

Згідно вимог розділу ІХ вищевказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що також передбачено ст.. 266 КУпАП, однак такого зроблено не було, докази про це відсутні.

Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Станом на теперішній час при підозрі, що водій перебуває у стані спяніння поліцейський повинен керуватися Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, відповідно і висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану спяніння, повинен відповідати формі затвердженій відповідно до вищевказаної Інструкції МВС та МОЗ України 09.11.2015 року.

Згідно з пунктами 16, 17, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09 листопада 2015 року № 1452/735, бланк висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, має відповідати вимогам додатку 4 цієї Інструкції, і видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Як вбачається з медичного Висновку, долученого до матеріалів справи, в ньому відсутній штамп, відповідно відсутні вихідний номер та дата на штампі закладу охорони здоровя, також відсутній номер акта медичного огляду на підставі якого видано відповідний висновок, не зазначено повністю імя та по батькові лікаря, який проводив медичний огляд.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Відповідно до вимог ст. 266 ч.5 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. За таких обставин медичний Висновок про огляд особи на стан сп»яніння слід вважати недійсним, оскільки такий складений з порушенням Інструкції, а тому він не може братися як доказ у справі.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимим є спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Зважаючи на викладене вище, суддею Дрогобицького міськрайонного суду Павлів З.С. 03.11.2017 року, було винесено мотивовану постанову про повернення матеріалів на до оформлення. Однак, як вбачається із повторно направлених матеріалів, недоліки вказані у згаданій постанові не усунуто, а лише скеровано знову із формальною відпискою, щодо обставин викладених в постанові. Працівники поліції у своїй відписці вказують, що пояснення свідка ОСОБА_2 додається, однак таке до матеріалів справи не долучено.

Окрім цього, встановлено, що скеровані до суду матеріали не відповідають вимогам ДСТУ 4163-2003 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації Державної уніфікованої системи документації Національного стандарту України, затверджених наказом ДержспоживстандартуУкраїни від 7 квітня 2003р. №55.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом ч.3ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення Серія АП2 № 138175, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у справі немає належних та допустимих доказів про те, що 08.09.2017 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, тобто вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є недоказаною, тобто наведене свідчить про відсутність складу зазначеного правопорушення, а тому провадження у справі за статтею 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247, 276, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців

Суддя А.П. Хомик