П О С Т А Н О В А

Іменем України

04.09.2017 року

Суддя Франківського районного суду м.Львова- Мартинишин М.О.,. розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює МЧС пожежником, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 25.07.2017 року о 21 год. 15 хв. в м. Львові на перехресті вул. Кульпарківська Гавришкевича керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння(запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного спяніння відмовився, порушив п. 2.5 ПДР України за, що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КпАП України не визнав, заперечив викладенні дані у протоколі про адміністративне правопорушення, та пояснив, що він 25.07.2017 року о 21 год. 15 хв. в м. Львові на перехресті вул. Кульпарківська Гавришкевича не виконував функції водія, не керував автомобілем НОМЕР_1, так як за кермом була його знайома, яка також працює в поліції, однак через свою службову діяльність не може бути його свідком по даній справі. ОСОБА_2 цього, біля готелю «Наталія 18» як вказують свідки, що відбулось ДТП із автомобілем «Рено» із іноземним реєстраційним номером не відповідає дійсності так як із поданих його фотографій був тільки автомобіль «Форд» із іноземним реєстраційним номером, водій якого до нього претензій немає, що спростовує всі твердження проти нього по даній справі. Просить закрити справу відносно нього.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, вивчивши представлені адміністративні матеріали(протокол про адміністративне правопорушення серія БР № 259845 від 25.07.2017 року, рапорт, пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 25.07.2017 року), вважаю, що в діях ОСОБА_1, наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КпАП України, дії останнього правильно кваліфіковано за даною статтею.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Не визнання вини ОСОБА_1, у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, розцінюю, як спосіб уникнення від відповідальності.

Поясненням ОСОБА_1, даними в суді, суд не дає віри, так як вони спростовуються зібраними по справі матеріалами та фактичними даними.

При цьому, ОСОБА_1 не було надано будь-яких доказів, що він 25.07.2017 року перебував у тверезому стані, а надані ним фотографії не береться до уваги, так як не спростовують винність даної особи у даному порушенні та те, що такі не відповідають часу та місця відносно даної події.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні ним адміністративного правопорушення доведена матеріалами зібраними по адміністративній справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 259845 від 25.07.2017 року, рапортом, поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 25.07.2017 року.

Стягнення слід визначити з врахуванням особи винного, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200(десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 23, 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200(десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 ( один ) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 320 грн. 00 коп.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Львівської області через районний суд.

Суддя Мартинишин М.О.