Провадження № 33/772/939/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Мішеніна С.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

зі секретарем Міхневич І.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2017 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер: НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП .

В с т а н о в и в:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 гривень на користь держави.

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2017 року водій ОСОБА_2 22.08.2017 року о 21.15 год. в м. Вінниці по вул. Р.Скалецького, 58, керувала автомобілем НОМЕР_2 у стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, просила поновити строк апеляційного оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2017 року . Оскаржувану постанову скасувати, а справу щодо неї закрити відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП в звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Підставою поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2017 року, ОСОБА_2 вказує те, що вона не була присутньою при винесенні постанови щодо неї, оскільки перебувала на лікарняному, про що повідомляла неодноразово суд , однак, проігнорувавши її доводи, суд виніс постанову , тим самим не дав їй можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема заявляти клопотання, надавати докази. Постанову суду вона отримала 24.11.2017 року, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого листа з відміткою .

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та не відповідає матеріалам справи, вимогам закону, а також прийнята із значними порушеннями процесуальних норм.

Судом при ухваленні рішення, не взято до уваги те, що інспектором поліції в порушення вимог Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів ( Наказ Міністерства юстиції України від 24.02.1995 року № 114/38/15-36-18, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.03.1995 року за № 55/591) спочатку перед тим як направити її, ОСОБА_2 на освідування до медичного закладу, повинен був перевірити на вживання алкоголю за допомогою трубки « Контроль тверезості» , а лише за наслідками такої перевірки у разі незгоди особи, повинен був направити до відповідного медичного закладу.

У відповідності до положень зазначеної Інструкції, результати освідування , які отримані із порушенням зазначеного порядку ,є недійсними .

Крім того, на думку ОСОБА_2, вживання за тривалий час до складання протоколу незначної кількості спиртних напоїв , ще не може бути доказом наявності стану спяніння , саме у момент керування транспортним засобом та складання протоколу. Сам факт вживання за тривалий час незначної кількості спиртних напоїв не може бути таким доказом ще й тому, що спяніння до того часу могло минути, а алкоголь бути виведений з організму. Саме наявність або відсутність цього стану і має визначити спеціаліст нарколог відповідно до положень Інструкції, без цього вважати доведеним наявність такого стану не можна у будь - якому разі.

Судом не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення нею, ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останньою доводів.

Також, ОСОБА_2 була позбавлена можливості реалізувати в суді передбачені вимогами статті 268 КУпАП права, якими наділена особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання , користуватися юридичною допомогою .

Заслухавши доповідача, думку ОСОБА_2, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, при цьому просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст.38 КУпАП у звязку тим, що сплинув строк накладення адміністративного стягнення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд, першої інстанції визнав особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння .

При цьому , суд всупереч вимогам ст. 268 КУпАП розглянув справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як в матеріалах адміністративної справи наявні клопотання правопорушника ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, в зв'язку з перебуванням останньої на лікуванні, що підтверджується виписками з медичної карти амбулаторного хворого.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, постанови суду , справа була розглянута у відсутність правопорушника ОСОБА_2, копію постанови суду від 30.11.2017 року вона отримала 24.11.2017 року, про що свідчить розписка про отримання рекомендованого листа з відміткою.

Той факт, що ОСОБА_2 не могла бути присутньою у судовому засіданні за станом здоров'я, про що неодноразово подавала заяви до суду про відкладення розгляду справи, підтверджується матеріалами справи, зокрема медичними довідками та випискою з медичної картки хворого .

За таких обставин, приймаючи до уваги право особи на доступ до правосуддя, яке вбачається зокрема зі ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що ОСОБА_2 з поважних причин пропустила строк апеляційного оскарження, тому наявні підстави для його поновлення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 267575 від 22.08.2017 року, складеного інспектором роти №2 батальйону УПП у м. Вінниці ст. лейтенантом поліції ОСОБА_3, 22.08.2017 року о 21 год. 15 хв. в м. Вінниці по вул. Р.Скалецького водій ОСОБА_2 керувала автомобілем НОМЕР_3 у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КП « Вінницький обласний наркологічний диспансер « Соціотерапія» . Своїми діями порушила вимоги п.2.9 -а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП ( а.с. 2) .

Відповідно до ст.38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення підвідомчих суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Станом на час апеляційного розгляду справи, визначені статтею 38 КУпАП строки закінчилися.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП не може бути розпочато провадження в справі, а розпочате підлягає закриттю, тобто зазначений строк ніким не може бути продовжено, будь- які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення має бути припинено.

Приписи ст. 247 КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити справу , і не вирішувати жодних інших питань.

Таким чином, наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП в звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 294 КУп АП, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП..

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис)

Згідно з оригіналом

Суддя: