Справа №: 653/4272/17
Провадження № 3/653/2531/17
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 грудня 2017 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП: НОМЕР_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ФОП ОСОБА_1, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 91 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 14 листопада 2017 року о 10.15 год. в озері Сиваш на відстані двох км. від станції Сиваш та семи км. від с. Атамань порушив режим території Азово-Сиваського національного природного парку, а саме: здійснював незаконний вилов водних живих ресурсів (личинки хіронаміди) у заповідній зоні парку за допомогою технічних засобів мотпомпи з обладнанням (рукава, резиновий човен, мотильниця, сачок з капаронового газу), чим порушив вимоги п. ч.3 ст.7, ст.21 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», п.4.3.1 «Положень про Азово-Сиваський національний природний парк» від 01 листопада 2010 року № 407, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 91 КпАП України, а саме порушення правил охорони та використання територій та обєктів природно-заповідного фонду.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від підпису та надання пояснень відмовився в присутності свідків.

В судовому засіданні вину у скоєнні правопорушення не визнав повністю, пояснивши, що 14 листопада 2017 року він не займався виловом водних живих ресурсів, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол складався в його відсутності, та вручений йому не був. Крім того, зазначив що він є підприємцем (ФОП ОСОБА_1В.) та має всі відповідні дозволи на здійснення добування личинки хіронаміди, в тому числі в Утлюкському лимані, Сиваші, Керченській протоці. Також надав відповідь голови Чонгарської сільської ради від 27 січня 2017 року, відповідно до якої землі водного фонду, які розташовані в затоці Сиваш в адміністративних межах Чонгарської сільської ради Генічеського району, до складу природно-заповідного фонду, зокрема Азово-Сиваського національного природного парку не входять.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суддя приходить до наступних висновків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 (син правопорушника) пояснив, що 14 листопада 2017 року він із бригадою був на лимані, коли приїхав ОСОБА_3 разом із прикордонниками та повідомив, що ця територія є заповідною зоною, його батька ОСОБА_1 не було на місці, протокол склали у його відсутності.

Допитаний в судовому засіданні начальник Генічеського відділу служби державної охорони природно-заповідного фонду ОСОБА_3 пояснив, що 14 листопада 2017 року на

озері Сиваш, біля о. Верблюдка, бригада ФОП ОСОБА_1 проводила вилов личинок хірономіди на території заповідної зони, що заборонено законодавством. ОСОБА_2 сказав що їх бригада працює та викликав свого батька ОСОБА_2, який приїхав хвилин через 10-15 та надав довідку Чонгарської сільської ради, про те, що вказана територія не відноситься до території Азово-Сиваського НПП. Протокол про адміністративне правопорушення було складено у його присутності, але останній відмовився від його підпису, крім того прибрати обладнання та дістатися до нього у працівників Азово-Сиваського НПП не було можливості, тому розмір завданої шкоди встановити не виявилось можливим, нічого не вилучено.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працює водієм Азово-Сиваського НПП та 14 листопада 2017 року привіз начальника Генічеського відділу служби державної охорони природно-заповідного фонду ОСОБА_3 на оз. Сиваш, де останній складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, який відмовився в присутності ОСОБА_5 від підпису та надання пояснень у протоколі.

Також допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що 14 листопада 2017 року на території Азово-Сиваського парку працювала установка по видобутку личинок хірономіди в оз. Сиваш. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його син були поряд із ОСОБА_3, але правопорушник від підпису та надання пояснень у протоколі відмовився.

Окрім цього, в судовому засіданні був оглянутий диск з відеозаписом який надав правопорушник ОСОБА_1 на якому зафіксовано події при складенні протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього, проте вказані події відбувались 07 листопада 2017 року а не 14 листопада 2017 року, а тому суд не може приймати цей відеозапис як доказ при розгляді вказаного протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи та іншими письмовими доказами:

- Протоколом про адміністративне правопорушення серії 000027 від 14 листопада 2017 року у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 КпАП України, згідно якого ОСОБА_1 від надання пояснень та підпису у протоколі про адміністративне правопорушення, відмовився в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Крім того, спричинену шкоду не встановлено, у звязку із тим, що ОСОБА_1 відмовився надати виловлений ним улов хіронаміди на території Азово-Сиваського НПП;

Так, відповідно до п.4.3.1. Положення про Азово-Сиваський національний природний парк (нова редакція) від 01 листопада 2016 року № 407, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів 28 вересня 2015 року № 354, заповідна зона призначена для охорони та відновлення найбільш цінних природних комплексів, режим якої визначається відповідно до вимог, установлених для природних заповідників.

На території заповідної зони забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню цієї зони, порушує природний розвиток процесів та явищ і створює загрозу шкідливого впливу на її природні комплекси та обєкти, зокрема: мисливство, рибальство, туризм, інтродукція нових рослин і тварин, селекційний відстріл тварин.

Відповідно до наказу директора Азово-Сиваського національного парку ОСОБА_7 № 35 від 08 травня 2013 року, затверджено склад служби державної охорони парку, та призначено відповідальних за виконання завдань та обовязків покладених на службу державної охорони Азово-Сиваського НПП, серед яких начальник Генічеського відділу служби державної охорони ПЗФ ОСОБА_3, який склав вищевказаний протокол відносно ОСОБА_1.

Частиною 4 ст.7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», передбачено, що межі територій та обєктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та обєктив природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та обєктів природно-заповідного фонду.

Згідно проекту організації території Азово-Сиваського національного природного

парку охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та обєктів, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 09 лютого 2010 року №67, визначено координати та межі національного природного парку, зокрема частина Центрального Сиваша межує на півдні з Автономною республікою Крим (від дамби між мисами Кутара і Джангара на заході з автомобільним мостом через Чонгарську протоку на сході), а на півночі (вздовж берега) з адміністративними кордонами Генічеського і Новотроїцького районів Херсонської області.

Відповідно до експертного висновку ПП «Центр екологічного управління» №526 від 18 грудня 2017 року та картосхеми місцезнаходження мотопомпи ОСОБА_1, остання зафіксована у точці з координатами 45о5833,76 пн.ш та 34о2731,85 сх.д., та вказані координати просторово відповідають заповідній зоні Азово-Сиваського національного природного парку.

Інших доказів суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина правопорушника ОСОБА_1 доказана в повному обсязі і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП, вважає можливим застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті, у виді штрафу, при цьому суд враховує характер вчиненого, особу правопорушника, обставин що пом'якшують або обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Також, керуючись ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тобто згідно ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 320,00 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 40,40-1, 283 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 91 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти чотирьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 408 (чотириста вісім) гривень 00 копійок, на користь держави (р/р 0112, , МФО 852010 УК у Генічеському районі/ Генічеський район, банк отримувача ГУДКСУ у Херсонській області), без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добудих прирордних ресурсів.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, 3, банк отримувача ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області на протязі десяти днів.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності «____»________2018 року.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_8