Справа № 344/6940/17
Провадження № 33/779/290/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.,-

в с т а н о в и в:

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 червня 2017 року встановлено, що 25.05.2017 о 02 год. 30 хв. в м.Івано-Франківську по вул. Бельведерська, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки "BMW 318 " н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан вживання алкоголю, зі згоди водія, проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARСD 0457 у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд, не з'ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване притягнення до адміністративної відповідальності та застосування стягнення.

Звертає увагу на те, що в суді першої інстанції він вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавав і пояснював, що дійсно того вечора вживав алкоголь, однак водієм транспортного засобу не був, не керував автомобілем, хоча знаходився в салоні автомобіля, як пасажир. За кермом автомобіля BMW 318 н.з.НОМЕР_1 з його згоди того вечора був його знайомий ОСОБА_4, який відповідно до Правил дорожнього руху зупинив автомобіль на стоянці перед магазином, заглушив мотор і ще до приїзду поліцейських вийшов з салону автомобіля і пішов до магазину, а він сидів в салоні, очікуючи ОСОБА_4.

Звертає увагу на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські в порушення вимог ст.256 КУпАП не роз'яснили йому його права, передбачені ст..268 КУпАП внаслідок чого він не скористався юридичною допомогою та допомогою перекладача, оскільки не володіє в повній мірі українською мовою.

Звертає увагу на те, що відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, належно від того,керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Посилається на те, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАп вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебуває у стані сп'яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, розпочинає керувати транспортним засобом.

Просить постанову суду скасувати,провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, хоча судом неодноразово повідомлявся про розгляд справи в апеляційній інстанції.

За змістом ст.245 КУпАП суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи правопорушника і в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські в порушення вимог ст.256 КУпАП не роз'яснили йому його права, передбачені ст.268 КУпАП внаслідок чого він не скористався юридичною допомогою та допомогою перекладача, оскільки не володіє в повній мірі українською мовою.

Відповідно до ч.1 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в провадженні у справі про адміністративне правопорушення мають бути забезпечені права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі право користуватись юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватись послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Відповідно до протоколу по адміністративне правопорушення ОСОБА_2 звинувачується в тому, що допустив порушення вимог п.2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що результати огляду на стан сп'яніння водія транспортного засобу , проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп'яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, необхідно дослідити в суді відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції інспекторів, які причетні до складання протоколів про адміністративне правопорушення, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини.

Судом апеляційної інстанції були витребувані відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які причетні до складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних відеокамер(відео реєстраторів) інспекторів патрульної поліції ОСОБА_2 не володіє українською мовою на тому рівні, який дозволяв йому зрозуміти суть пред'явлених до нього вимог та висунутого проти нього обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, що позбавляло його можливості організувати ефективний захист своїх інтересів.

Як вбачається з відповіді на запит Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.07.2017 року ОСОБА_2 дійсно є студентом Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу навчання в якому проводиться англійською мовою, що свідчить про те що він володіє українською мовою на початковому рівні і потребує перекладача.

Зі змісту відеозапису вбачається, що будь-які процесуальні права, в тому числі право мати захисника або перекладача, йому роз'яснені не були, а підписи у протоколі про адміністративне правопорушення він ставив там, де вимагав поліцейський, не повною мірою розуміючи зміст викладеного у протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та можливі правові негативні наслідки для нього.

При цьому інспектори поліції йому не пропонували зробити переклад протоколу з української мови на англійську, а також не роз'яснювали йому право звернутися за юридичною допомогою як особі, яка не володіє належним чином державною мовою та є іноземцем.

Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невідємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції).

Викладене свідчить про те, що під час складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 було істотно порушено та обмежено його процесуальні права, не виконано вимог щодо залучення перекладача під час складення протоколу та не були належним чином роз'яснені його права та обов'язки, в тому числі, гарантоване право користуватись юридичною допомогою захисника та інші істотні права, що передбачені ст.268 КУпАП.

Таким чином, відсутність перекладача при складанні відносно ОСОБА_2 протоколу у справі про адміністративне правопорушення свідчить про порушення вимог ст.268 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

За змістом ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи, суддя повинен перевірити правильність складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте, судом першої інстанції зазначені вимоги не дотримані та залишена поза увагою невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону з огляду на істотні порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допущені під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених вище недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду мав процесуальну можливість, встановивши, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП , повернути його для усунення недоліків.

Враховуючи ,що у відповідності до вимог ст.38 КУпАП на даний час закінчились строки накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити питання про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення ст..256 КУпАП шляхом його повернення для усунення недоліків.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Зазначені порушення права на захист, яке виразилося у відсутності перекладача для ОСОБА_2 під час оформлення поліцейськими протоколу, не узгоджуються зі змістом вимог ст.256 та ч. 1 ст.257 КУпАП відповідно до яких питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише в межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутності перекладача, є грубим порушенням права на захист особи у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги вищевикладені порушення, що встановлені під час розгляду апеляційної скарги, проаналізувавши сукупність досліджених апеляційним судом доказів по справі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти по справі нову постанову.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв