АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвоката Падуна Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Падуна Р.В. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, ОСОБА_3 09 лютого 2017 року о 08 год. 50 хв. керуючи транспортним засобом «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Луговій, 12 у м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

При цьому, будучи причетним до даної ДТП, ОСОБА_3 залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 (а), 2.10 (б), 2.10 (в) Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою суду захисник Падун Р.В., в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 04 травня 2017 року, цю постанову скасувати та постановити нову, якою матеріали справи в частині, що стосуються притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП -направити до Управління патрульної поліції у місті Києві для доопрацювання, а в частині, що стосується притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Справа № 33/796/1257/2017

Категорія: ст. 124, 122-4 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Шевчук А.В..

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.

Щодо строку на апеляційне оскарження, захисник зазначає, що в судовому засіданні 04 травня 2017 року не брав участі ані ОСОБА_3, ані його захисник, копію оскаржуваної постанови отримано 12 травня 2017 року, що підтверджується розпискою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, тому строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.

В обгрунтування ппеляційної скарги вказує, що адміністративні стягнення накладені на ОСОБА_3 із порушенням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до яких, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Таким чином, суд першої інстанції мав призначити стягнення ОСОБА_3 в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, а не ст. 124 КУпАП, оскільки санкція першої статті передбачає більш тяжкі стягнення, але в той же час не передбачає накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також, суддя суду першої інстанції всупереч вимогам ч. 1 ст. 268 КУпАП розглянув справу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_3 та його захисника, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи, не з'ясував чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, та залишив поза увагою той факт, що під час складення протоколів про адміністративні правопорушення БР№ 137756 та БР № 119428 працівниками поліції було порушено вимоги ч. 1 ст. 256 КУпАП та п. 2 розділу II Інструкції.

Крім цього, суддя проігнорував клопотання сторони захисту про виклик свідків та витребування доказів, що на думку захисника свідчить про порушення судом прав ОСОБА_3, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП.

На думку захисника, суд першої інстанції, порушивши ст. 245 КУпАП, дійшов помилкового висновку про вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, так як не врахував того, що у письмових поясненнях ОСОБА_3 вказано, що одразу після ДТП останній поїхав з місця її вчинення з метою доставки лікарських засобів хворій особі, після чого повернувся на місце ДТП. Зазначене підтверджується також двома рапортами працівників Національної поліції України, які містяться в матеріалах справи. ОСОБА_3 не приховував факт ДТП, що сталось 09 лютого 2017 року, а сам повідомив лейтенанта поліції ОСОБА_5 про свою причетність до даної події, що вказує на відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Оскільки ОСОБА_3 отримав копію судового рішення 12 травня 2017 року, що підтверджується його розпискою, а початкову апеляційну скаргу подав 22 травня 2017 року, строк на апеляційне оскарження постанови судді слід поновити.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В пункті 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, Пленум Верховного Суду України звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників, зазначивши, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При розгляді даної справи суддя суду першої інстанції цих вимог в повному обсязі не не дотримався, допустивши неправильне застосування законодавства України про адміністративні правопорушення.

Фактичні обставини справи, згідно яких ОСОБА_3 09 лютого 2017 року о 08 год. 50 хв.,керуючи транспортним засобом «Chevrolet», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Луговій, 12 у м. Києві, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, після чого, будучи причетним до даної ДТП, залишив місце пригоди, чим порушив п. 2.10 (а), 2.10 (б), 2.10 (в) Правил дорожнього руху України, встановлені суддею достатньо повно та відповідають даним протоколів про адміністративні правопорушення, схеми ДТП, поясненням потерпілого в суді та письмовим поясненням учасників ДТП та свідків, які були досліджені судом.

При цьому, ОСОБА_3 давав пояснення в судовому засіданні, в якому оголошувалась перерва до 04 травня 2017 року для реалізації ОСОБА_6 своїх прав. Проте в судове засідання, призначене на 04 травня 2017 року, ОСОБА_3 не з`явився, подавши 03 травня 2017 року клопотання про виклик свідків та витребування додаткових доказів, що, у зв`язку із закінченням 09 травня 2017 року строків, передбачених ст. 38 КУпАП, було цілком слушно оцінено суддею, як зловживання ОСОБА_3 своїми правами та намаганням уникнути відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, то вони не свідчать про таке, оскільки вказана стаття передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, без посилання на поважність причин залишення місця ДТП. До того ж ОСОБА_7 не повідомляв про обставини, пов`язані з необхідністю доставки ліків іншій особі, відразу після ДТП, потерпілого та не здійснив дзвінка з цього приводу по телефону "102".

За наведеного, доводи апеляційної скарги щодо направлення до Управління патрульної поліції у місті Києві для доопрацювання матеріалів справи в частині, що стосуються притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та про закриття справи в частині ст. 122-4 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення, задоволенню не підлягають.

В той же час, наявні підстави для скасування постанови судді в частині накладеного на ОСОБА_7 адміністративного стягнення, оскільки воно накладене з порушенням вимог ст. 36 КУпАП.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Більш серйозним правопорушенням слід вважати те, за яке передбачене більш суворе адміністративне стягнення, згідно переліку викладеного у ст. 24 КУпАП.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу, або позбавлення права керувати транспортними засобами, а санкцією ст. 122-4 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу, громадських робіт, адміністративного арешту, що дає підстави вважати адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, більш серйозним із числа вчинених ОСОБА_7, і саме в межах санкції цієї статті суддя і мав би призначити йому адміністративне стягнення.

Натомість суддею було притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності із застосуванням до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, яке взагалі не передбачене санкцією ст.122-4 КУпАП.

Виходячи з викладеного, постанову судді в частині накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення слід скасувати та постановити в цій частині нову постанову суддею апеляційного суду, частково задовольнивши апеляційну скаргу захисника ПадунаР.В.

Виходячи з встановлених суддею суду першої інстанції фактичних обставин, ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі щодо нього у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року щодо ОСОБА_3

Апеляційну скаргузахисника Падуна Р.В. в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 04 травня 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік скасувати в частині накладеного адміністративного стягнення та постановити в цій частині нову постанову.

Визнативинуватим ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі щодо нього у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене при складанні протоколу про адміністративне правопорушення посвідчення водія НОМЕР_3.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко