АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/676/17 Справа № 181/387/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Іванова А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, -

В с т а н о в и в :

Постановою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 квітня 2017 року о 07.50 годині водій ОСОБА_2 по вул. Левадній в смт. Межова Дніпропетровської області керував автомобілем марки «GEELY», державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Водій оглянутий на місці в присутності двох свідків, за допомогою прилада «Драгер» №0612, результат теста №196 позитивний 0, 37 проміле.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 14 липня 2017 року подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього у звязку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що останній не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, чим порушені його права.

Також ОСОБА_2 вказує, що працівники поліції безпідставно зупинили його, не назвавши причини, не представились, не показали посвідчення та в ході огляду на стан спяніння не було поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної технічки.

ОСОБА_2 стверджує, що спиртні напої не вживає, бо останній має хронічні захворювання. З результатами огляду на стан спяніння згоден не був і наполягав поїхати на обстеження до лікарні, однак працівники поліції не виконали таку вимогу.

ОСОБА_2 звертає увагу, що суд при визначенні адміністративного стягнення взагалі не навів жодного доводу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 просив задовольнити клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, та розглянути подану апеляційну скаргу по суті, підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до його відсутності в суді першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього та несвоєчасне направлення копії постанови суду, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 182501 від 05 квітня 2017 року; висновком спеціального технічного засобу алкотестер «Драгер» №196 від 05 квітня 2017 року; актом огляду на стан спяніння з використанням технічних засобів від 05 квітня 2017 року, з яким ОСОБА_2 ознайомився під підпис та погодився з висновками алкотестеру, рапортом інспектора поліції ОСОБА_3 від 05 квітня 2017 року.

За положеннями ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного спяніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів та згідно п.2 та п.3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, зареєстровано в МЮ України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, які мають зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу.

Згідно ч.3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Враховуючи відсутність заперечень від ОСОБА_2 стосовно керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння та відсутність незгоди з результатами висновку газоаналізатора «Драгер» на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у працівників поліції були відсутні підстави для направлення ОСОБА_2 до закладу охорони здоровя для встановлення стану спяніння.

Зауважень з приводу ненадання співробітниками поліції на вимогу ОСОБА_2 сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Драгер» в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено. Крім того, ОСОБА_2 мав право у випадку неповідомлення про порядок застосування спеціального технічного засобу «Драгер» та відсутності вказаного свідоцтва та сертифіката відмовитися від проходження огляду на стан спяніння на місці та наполягати на направленні останнього до закладу охорони здоровя, чого ним зроблено не було і в матеріалах справи не відображено.

Огляд водія на стан алкогольного спяніння проведений у відповідності до вимог ст.266 КУпАП.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме знаходження особи, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного спяніння.

Адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв, підстав для його зміни немає, незважаючи на долучені апелянтом довідки про стан його здоров,я, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Виходячи з викладеного, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4