Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/1137/17 Головуючий в 1-й інст. Добрєв М.В.
№ провадження 33/778/475/17 Доповідач в 2 інст. Городовенко В.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Городовенко В.В.,

при секретарі Лопух Ю.О.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2,

іншого учасника ДТП - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 з апеляційною скаргою останнього на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 340 грн., зі стягненням судового збору.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 лютого 2017 року о 13-40 год., керуючи транспортним засобом Tianma Dragon KZ649E, д/н НОМЕР_1, та рухаючись на пр.Металургів та вул.Незалежної України, на регульованому перехресті проїхав на заборонений сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався на зелений сигнал світлофору, під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушив п.8.7.3 (е) ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, окрім вимог щодо скасування даної постанови, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що при розгляді справи судом першої інстанції він участі не брав, оскільки жодної судової повістки за не отримував, а копію постанови йому було надано лише 01 червня 2017 року.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вищевказану постанову суду першої інстанції скасувати, та провадження в справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд безпідставно розглянув справу у його відсутність, належним чином не повідомивши його про час та місце судового засідання, тим самим позбавив його можливості надати свої заперечення з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Також зазначає, що судом не були перевірені його пояснення від 28 квітня 2017 року по суті ДТП, не допитані свідки, які були очевидцями вказаних подій, та не досліджено відеозапис, який наданий ним у судовому засіданні 28 квітня 2017 року.

У судове засідання апеляційного суду 05 вересня 2017 року не з'явився захисник-адвокат Хмарський Р.Б., який раніше (05 липня 2017 року і 03 серпня 2017 року) брав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Від нього надійшло клопотання про розгляд даної справи за його відсутності, яке повністю підтримано ОСОБА_2

Вислухавши ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу і наполягав на її задоволенні; ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, і вважав постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, не навів жодного доказу винуватості ОСОБА_2 у вчиненому, не проаналізував докази у їх сукупності, та не дав їм належної оцінки.

Також, в порушення вимог ст.268 КУпАП, суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_2, без наявності відомостей про належне його сповіщення про час та місце розгляду справи.

Окрім цього, залишилися поза увагою суду і клопотання ОСОБА_2 про виклик та допит свідків, а також його письмові пояснення (а.с.17-20).

Враховуючи викладене, вищевказана постанова суду першої інстанції, як така, що прийнята з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Разом з тим, при апеляційному розгляді справи встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, підтверджуються відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №270276 від 16 лютого 2017 року, зі змістом якого ОСОБА_2 ознайомився, його копію отримав, йому були роз'ясненні права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, про що він поставив особистий підпис (а.с.1); а також схемою місця ДТП від 16 лютого 2017 року та фотознімками до неї, на яких зафіксовано місце ДТП, розташування транспортних засобів після зіткнення, та їх наявні ушкодження (а.с.2, 6), письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с.3-5).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2, останній зазначив, що 16 лютого 2017 року він рухався на автомобілі НОМЕР_3, по пр.Металургів по головній дорозі у напрямку пр.Соборного, зі швидкістю близько 40 км/год. Попереду нього, на відстані приблизно 15 метрів їхав інший автомобіль, який проїхав перехрестя. Він на своєму авто теж намагався переїхати перехрестя, однак раптово напереріз виїхав автомобіль Volkswagen з яким і трапилось ДТП (а.с.3).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення та зазначив, що винуватцем ДТП є водій автомобіля Volkswagen Caddi - ОСОБА_3

У письмових поясненнях ОСОБА_5 зазначив, що 16 лютого 2017 року, знаходячись на перехресті пр.Металургів та вул.Незалежної України, бачив як автомобіль НОМЕР_2, їхав на зелений сигнал світлофора, а автомобіль НОМЕР_3, рухався на червоний сигнал світлофору. Після цього почув удар, та ці два автомобілі зіштовхнулися (а.с.4).

У письмових поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що 16 лютого 2017 року він рухався на автомобілі НОМЕР_2, на зелений сигнал світлофору по вул.Незалежної України через перехрестя Металургів. На середині перехрестя в нього в'їхав автомобіль НОМЕР_3, який рухався на червоний сигнал світлофора. Під час зіткнення його автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с.5).

З метою усунення неповноти судового розгляду допущеної судом першої інстанції, в апеляційному суді були допитані ОСОБА_3, та в якості свідка - ОСОБА_6

Так ОСОБА_3 повністю підтвердив свої письмові пояснення надані 16 лютого 2017 року та додав, що ОСОБА_2 свою провину в ДТП визнавав і пропонував йому відремонтувати пошкоджений автомобіль, однак вподальшому від цього відмовився. Вважає винним у вчинені ДТП водія ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 16 лютого 2017 року їй зателефонував її знайомий ОСОБА_3 і зазначив, що потрапив у ДТП. Через 15 хвилин вона під'їхала на перехрестя пр.Металургів та вул.Н.України, де побачила, що зіткнулися автомобілі Tianma Dragon, під керуванням ОСОБА_2, та Volkswagen Caddi, під керуванням ОСОБА_3 Вона поспілкувалася з учасниками ДТП, свідками ДТП, оглянула місце події. Під час спілкування з водієм ОСОБА_2, він не заперечував, що може бути винуватцем у ДТП та пропонував відремонтувати пошкоджений автомобіль ОСОБА_3 в той же день на станції технічного обслуговування його друзів. Також вона чула як знайомі водія ОСОБА_2 погрожували очевидцю ДТП - ОСОБА_5, щоб він не з'являвся до суду надавати свідчення.

Обставини зазначені водієм ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_5, в тому числі взаємне розташування транспортних засобів, об'єктивно підтверджуються схемою місця ДТП та фототаблицею до неї.

Таким чином апеляційний суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачаються порушення п.8.7.3 (е) ПДР України, а відтак і ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно вимог ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, скасувати постанову та закрити провадження у справі; або скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений інспектором поліції 16 лютого 2017 року, у день вчинення ДТП (а.с.1), тобто на момент розгляду справи апеляційним судом сплив строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи апеляційним судом вказані строки закінчились, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2017 року, та апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12 травня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінчення строків накладення адміністративного стягнення, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.В. Городовенко