АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/510/17 Справа № 700/444/17 Головуючий по 1 інстанції Яценко Г. М.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, пенсіонера, до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 коп., -

в с т а н о в и в :

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 07 травня 2017 року о 23 год. 20 хв. в смт. Лисянка по вул. Небесної Сотні керував т.з. FIAT-DOBLO, д.н НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, від підпису та ознайомлення у протоколі в присутності понятих відмовився. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2017 року, вважаючи її незаконною. Зазначає, що всупереч вимог ст. 277-2 КУпАП він не отримував повістки до суду на судове засідання, призначене на 01.08.2017 р. Про притягнення до адміністративної відповідальності дізнався, отримавши оскаржувану постанову суду.

В судовому засіданні ОСОБА_3, був відсутній. Телефонограмою він був належно викликаний до суду, однак повідомив, що не може прибути до суду за станом здоров'я. Просив розглянути справу без його участі. Це ж клопотання від надіслав до суду й телеграмою від 28 серпня 2017 року.

З огляду на це, вбачаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 необхідно розглянути по суті за його відсутності, виходячи з того, що апеляційні вимоги, викладені у скарзі, підтримуються ним у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В якості доказів винуватості ОСОБА_3 суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги дані протоколу про адміністративне правопорушення у сукупності з даними висновку щодо результатів огляду на стан сп'яніння. Крім цього, у матеріалах провадження присутні пояснення ОСОБА_3 (а.с. 3), де він визнає факт керування транспортним засобом у стані сп'яніння, а також пояснення свідка ОСОБА_4, яка також підтверджує цей факт (а.с. 4).

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вбачає, що рішення суду першої інстанції є вірним за змістом і справедливим по суті.

Щодо доводів апелянта про його відсутність під час розгляду його справи судом першої інстанції, що є єдиним доводом його апеляційної скарги, вбачаю наступне.

Дійсно, відповідно до змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_3 під час розгляду його справи судом першої інстанції присутнім не був. Однак, у матеріалах справи є відповідне поштове повідомлення про вручення особисто ОСОБА_3 виклику у судове засідання. Повідомлення було направлене 06 липня 2017 року, й вручене йому 08 липня 2017 року. Повернулося вказане повідомлення до суду 11 липня 2017 року (а.с. 9).

Таким чином, ОСОБА_3 був поінформований про розгляд його справи судом; знав про те, що його справа розглядається у судовому порядку. Тому доводи про незаконність рішення суду першої інстанції з цієї підстави апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 01 серпня 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко