АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8176/16-п Номер провадження 33/786/1093/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1

за участі:

потерпілого ОСОБА_2,

представника потерпілого ОСОБА_3,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_4,

захисника ОСОБА_5,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 06 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою провадження у справі про притягнення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КпАП України

На вказану постанову ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді змінити в частині вказівки щодо визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки суддею безпідставно враховано висновок судової автотехнічної експертизи №816 від 28.09.2017 року, який має неоднозначний характер та не вказує на безпосередню винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вказаного правопорушення. При цьому зазначає, що ініціатором зіткнення став сам ОСОБА_2, який в порушення п.12.3 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості та не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу. Окрім того, закриваючи провадження у справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КпАП України, суддя, всупереч положенням ст.247 КпАП України, встановив вину ОСОБА_4

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2 та його представника, які вважали постанову судді законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду, на виконання вказаних вимог закону, перевірив усі обставини справи, дослідив докази, що містяться в матеріалах справи, та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 30.09.2016 року, о 14.20 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, при виїзді з території АЗС «Надія» на вул.Європейську в м.Полтава, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не дав дорогу, автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку, та скоїв зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми умисними діями ОСОБА_4 порушив п.п.10.1, 10.2 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Такі висновки суду ґрунтуються на наступному.

Статтею 124 КпАП України передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.2 ПДР України виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Згідно з протоколом додаткового огляду, ОСОБА_4 дав пояснення про те, що він виїжджав з території АЗС «Надія» на вул.Європейську та намагався здійснити розворот, після чого сталося зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_2 (а.с.45)

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що він їхав у м.Полтава по вул.Європейській у напрямку вул.Харківське шосе. В цей час із заправки на його смугу руху виїхав автомобіль Таврія, створивши перешкоду, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. (а.с.4)

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №816 від 28.09.2017 в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2, його дії не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України та з технічної точки зору знаходились у причинному звязку з виникненням ДТП. (а.с.54-58)

Дана експертиза проведена у відповідності з вимогами КпАП України, належною особою, відповідно до процесуального рішення судді, у спеціалізованій експертній установі, відповіді на запитання викладено чітко і зрозуміло а тому доводи ОСОБА_4 про те, що вона являється недопустимим доказом, є необґрунтованими.

Встановлюючи винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення при закритті провадження в справі в звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, суддя діяв у відповідності до вимог законодавства та керуючись засадами верховенства права.

Так, підстава для закриття провадження в справі на підставі ст. 38 КпАП України не є такою, що реабілітує особу, а тому таке закриття можливе лише в разі вчинення особою протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закриття провадження в справі на підставі ст.38 КпАП України щодо особи, в діях якої відсутній склад адміністративного правопорушення, є порушенням прав такої особи та є недопустимим.

Тобто, обовязковою умовою закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності з нереабілітуючих підстав є вчинення особою адміністративного правопорушення. Отже, при вирішенні питання про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення суддя повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад адміністративного правопорушення і особа винувата в його вчиненні. Тільки після цього можна постановити у визначеному КпАП України порядку відповідне судове рішення.

Як зазначив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.4 Постанови від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Враховуючи викладене, а також те, що науково-консультативний висновок науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, на який посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_4, не є обовязковим для застосування у судовій практиці, приходжу до висновку про те, що постанова судді місцевого суду є законною і підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 06 листопада 2017 року відносно ОСОБА_4 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська