АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/3569/15-П Суддя 1 інстанції: Наумова С.М.
Провадження: 33/790/1564/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

27 грудня 2017 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю захисника - адвоката Коросташевського М.Н., представника - адвоката Мельниченко Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень. Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 54 коп.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 09 лютого 2015 року о 19-20 год. ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом Тойота - Прадо, д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Клочківській в м. Харкові перетинав регульоване перехрестя вул. Клочківська - вул. Новгородська на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем Міцубісі, д.н.з. НОМЕР_4, автомобілем Шевролет, д.н.з. НОМЕР_5, чим автомобілям заподіяна матеріальна шкода.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 8.7.3 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_4 28.11.2017 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуДзержинського районного суду м. Харкова від 26 березня 2015 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що у день, коли мала місце вище вказана ДТП, ОСОБА_4, керуючи автомобілем, дійсно порушив вимоги ПДРУ. Однак, за станом здоров»я (епілептичний напад), не міг усвідомлювати свої дії, оскільки втратив свідомість. На місце аварії була викликана швидка медична допомога. Зазначені обставини були відомі як працівникам поліції, які складали протокол, так і іншим учасникам ДТП. Після повернення свідомості, правопорушник надав поліцейським пояснення з приводу ДТП, які районний суд не взяв до уваги. Крім того, справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника.

Одночасно ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що він участі у розгляді справи в суді першої інстанції не приймав. На час розгляду останньої місцевим судом та до теперішнього часу ОСОБА_4 постійно мешкає в Республіці Болгарія. Про існування оскаржуваної постанови заявник дізнався лише у листопаді 2017 року після приїзду до України. (а.с. 62-63)

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника - адвоката Коросташевського М.Н., який підтримав подане клопотання, пояснення представника - адвоката Мельниченко Є.О., який заперечував проти його задоволення, приходжу до наступного:

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Апеляційна скарга ОСОБА_4 подана зі значним пропуском строку апеляційного оскарження.

В судовому засіданніадвокат Коросташевський М.Н., що діє в інтересах ОСОБА_4, підтримав доводи, зазначені у клопотанні про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, та просив його задовольнити.

Адвокат Мельниченко Є.О., що діє в інтересах потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, заперечуючи проти задоволення вказаного клопотання, надав суду копію заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2015 року у цивільній справі № 638/9406/15-ц, зі змісту якої вбачається, що про існування оскаржуваної постанови йому було відомо принаймні ще у лютому 2017 року. (а.с. 82, 83-88)

Дослідивши зазначені матеріали, приходжу до висновку, що причини, на які посилається апелянт, а саме - необізнаність про існування оскаржуваної постанови до листопада 2017 року, спростовується матеріалами справи, а тому не можуть бути визнані судом як поважні для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що протягом такого тривалого часу існували перешкоди для подання апеляційної скарги. Інших поважних причин пропуску процесуального строку апелянтом не зазначено.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити ОСОБА_4 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева