Номер провадження: 33/785/1429/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Прібилов В.М., при секретарі судового засідання Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2017 року,-

встановив

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 15.04.2016 року, о 03 годині 17 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, погрожував своєму брату ОСОБА_4 та образливо висловлювався, чим вчинив насильство в сімї.

На дану постанову представник ОСОБА_2Г - адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку, та просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 події адміністративного правопорушення.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку адвокат ОСОБА_3 зазначає, що строк пропущений з поважної причини, оскільки всупереч вимогам ст. 285 КУпАП суд не направив ОСОБА_2 копію постанови, тому ОСОБА_2 був переконаний, що суд не розглянув справу. Оскаржувана ним постанова була отримана його представником - адвокатом ОСОБА_3 04.08.2017 року, після ознайомлення з матеріалами справи.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначає, що постанова суду є незаконною і необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права та суддею неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, апелянт вказує на те, що суд не врахував, що рідний брат ОСОБА_2 - ОСОБА_4 своєю протиправною поведінкою створює напружену обстановку в сімї, оскільки часто вживає спиртні напої, в звязку з чим ОСОБА_2 змушений викликати поліцію і такі конфліктні ситуації виникають вже не вперше.

Також адвокат ОСОБА_3 в апеляції вказує, що суд в порушення ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності ОСОБА_2Г

Крім того, апелянт також посилається на те, що суд неналежно дослідив докази по справі, не зясував усі обставини правопорушення.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2Г та його представника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги і просили їх задовольнити, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу задовольнити, постанову районного суду скасувати та закрити провадження, виходячи з наступного:

Положеннями ст. 245 КУпАП України визначено, що завданнями у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, постанова суду першої інстанції винесена 21.06.2017 року та копія постанови йому не надсилалася. При цьому, в матеріалах справи міститься зава ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, у звязку із зверненням до Другого Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги для призначення йому адвоката для здійснення представництва інтересів ОСОБА_2ЄГ. під час розгляду справи (а.с.11-13). Разом з тим, в оскаржуваній постанові суддя районного суду зазначив, що у ОСОБА_2 було достатньо часу з дня скоєння адміністративного правопорушення звернутися за правовою допомогою, що на його думку свідчило про можливість розгляду справи за його відсутності.

При цьому, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 в частині поважності причину пропуску строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими, оскільки наявні матеріали справи містять дані про отримання його представником копії оскаржуваної постанови лише 03.08.2017 року та подання ним апеляційної скарги 14.08.2017 року, тобто у передбачений законом строк, а тому строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

В судовому засіданні апеляційного суду представником ОСОБА_3 надано документи, які підтверджують той факт, що ОСОБА_2 звернувся до Другого Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ще 30.05.2017 року, але як свідчить наявне у матеріалах справи доручення, адвоката йому надали фактично лише 26.07.2017 року, що спростовує безпідставне твердження судді про достатність часу для звернення за правовою допомогою та свідчить про розгляд справи відносно ОСОБА_2 у порушення вимог ст.268 КУпАП.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою.

Зазначені обставини також вказують на обґрунтованість доводів апеляції в частині розгляду справи районним судом в порушення вимог ст.268 КУпАП та з огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що при розгляді справи були допущені суттєві порушення прав ОСОБА_2, що забезпечують особі можливість здійснити свій захист, в звязку з чим, постанова суду підлягає безумовному скасуванню.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 вини на підставі: протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 644816 від 27.04.2017 року, копії повідомлення №13018013 від 15.04.2017 року, копій заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 15.04.2017 року, пояснень ОСОБА_4 від 15.04.2017 року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 644816 від 27.04.2017 року 15.04.2016 року, о 03 годині 17 хвилин, ОСОБА_2, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, погрожував своєму брату ОСОБА_4 та образливо виражався, чим вчинив насильство в сімї, з яким ОСОБА_2 не погодився. Крім того, в протоколі зазначено, що свідки та поняті відсутні (а.с.1).

В заяві ОСОБА_4 та його поясненнях від 15.04.2017 року (а.с. 4, 5-6) зазначено, що ОСОБА_2, який проживає з ним за вказаною вище адресою є його рідним братом, ніде не працює, є інвалідом ІІ групи по зору, постійно провокує його на конфлікти.

Проте, суд не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_2 від 15.04.2017 року, в яких зазначено, що виклик поліції здійснив ОСОБА_2, у звязку з конфліктом з його братом ОСОБА_4, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомленням (а.с. 2). В поясненнях також вказано, що ОСОБА_4 систематично вживає спиртні напої, слухає вночі голосно музику, ображав його, погрожував довести справу до бійки, а на його зауваження реагував агресивно, в звязку з чим відбувся конфлікт, тому він змушений був викликати поліцію, оскільки такі конфліктні ситуації виникають вже не вперше.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтвердив надані ним пояснення від 15.04.2017 року.

Так, ОСОБА_2 апеляційному суду пояснив, що проживає разом з братом ОСОБА_4, з яким постійно виникають сварки, що було неодноразово підставою для його звернення до поліції. 15.04.2017 року в нічний час перебував з братом вдома, останній був у нетверезому стані, включав голосно музику. Після приїзду працівників поліції, вони стали упереджено відноситися до нього та склали протокол відносно обох братів. У лютому 2017 року він був притягнутий до адміністративної відповідальності, однак не вважав себе винним, справу було розглянуто без нього, рішення суду ним оскаржено, однак апеляційним судом досі не розглянуто. Вважає, що окрім пояснень брата, інші докази - відсутні. Пояснення брата не підтверджують його вину у вчиненні насильства в сімї, оскільки в них не зазначено, що він вчиняв дії, які вказані в протоколі, а лише вказано, що він поводив себе неадекватно та провокує конфлікт (а.с. 5-6). Це також зазначено у заяві його брата ( а.с. 4).

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 зазначив в апеляційному суді, що судом першої інстанції допущені грубі порушення вимог законодавства та підтримав доводи апеляційної скарги.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Частиною 2 цієї ж статті передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сімї» насильство в сімї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї стосовно іншого члена сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоровю.

Досліджені в апеляційному суді докази, які наявні в матеріалах справи, та надані під час апеляційного розгляду матеріали, не містять жодних даних, які б вказували на вчинення ОСОБА_2 протиправних дій стосовно свого брата ОСОБА_4, а твердження ОСОБА_4 про те, що його брат ОСОБА_2 постійно провокує його на конфлікти не містить ознак такого адміністративного правопорушення як насильство в сімї.

Таким чином в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 образливо висловлювався на адресу свого брата ОСОБА_4, чим вчинив насильство в сімї, як це зазначено в протоколі, а також відсутні докази вчинення ним фізичного чи психологічного насильства, в тому числі завдання такими діями шкоди фізичному та психологічному здоровю ОСОБА_4

Будь-яких інших належних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 КУпАП, матеріали справи не містять.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_2 у зазначений в протоколі час та місці, дійсно здійснив дії, направлені на вчинення насильства у сімї, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення обєктивним обставинам справи, вказує на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення помилковим та передчасним, оскільки суд першої інстанції не додержався принципів повного, всебічного та обєктивного розгляду справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування постанови судді районного суду та закриття провадження у справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив

Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_2 - адвокату ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2017 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3- задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 21.06.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, - скасувати та провадження у справі закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5