Справа № 370/1070/17 Головуючий у І інстанції Мазка Н. Б.
Провадження № 33/780/819/17 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 147 15.09.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 вересня 2017 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Макарівського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року, винесену відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду, 08 травня 2017 року о 04 годині 05 хвилин по вулиці Пушкіна, в смт. Макарів, Київської області, ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ - 24, реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Макарівського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження по даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. На обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права, при цьому вказує, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що призвело до застосування необґрунтованого та надто суворого виду стягнення. При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що протокол № 40 медичного обстеження для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп'яніння Макарівської ЦРЛ складений 04 травня 2017 року, а не 08 травня 2017 року, коли сталася подія, при цьому відтиск мокрої печатки на ньому відсутній. Також, в апеляційній скарзі зазначається про те, що ОСОБА_1 не було поінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, ніхто йому не надавав сертифікату відповідності робочого засобу, а відразу повезли до лікарні, де нічого не повідомляли з приводу порядку і мети даної поїздки. Апелянт звертає увагу на ту обставину, що і медичні документи щодо його огляду на стан сп'яніння, і протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, складені без присутності свідків. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що наявність права керування транспортним засобом є для нього не лише способом вільного пересування у просторі, а й джерелом заробітку та утримання всієї сім'ї, у зв'язку з чим накладене на нього адміністративне стягнення є надмірно суворим.

Апелянт будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду апеляційної інстанції двічі не з'явився, причини неявки не повідомив, а тому суд вважає можливим провести апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом було своєчасно, всебічно, повно та об'єктивно, відповідно до ст. 280 КУпАП, з'ясовано всі обставини, які мають значення для правильного її вирішення.

Зокрема, суддя місцевого суду, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на докази, що містяться в матеріалах справи, а саме на фактичні дані, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння; на фактичні дані, зазначені у висновку Макарівської ЦРЛ № 40 від 08 травня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння з доданим до нього протоколом, відповідно до яких було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння (а.с.2,3).

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанціїї погоджується з висновком суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про безпідставність врахування як доказу протоколу № 40 Макарівської ЦРЛ щодо його медичного обстеження для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп'яніння, який датований 04 травня 2017 року, а обстеження проводилось 08 травня 2017 року, апеляційний суд вважає вказану дату опискою так як в цьому ж протоколі при зазначенні результатів проведення конкретних медичних процедур вказана дата 08 травня 2017 року (а.с.2, зворот).

Також, всупереч доводів апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції не встановлено порушення ст. 266 КУпАП під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо надмірно суворого адміністративного стягнення, застосованого судом першої інстанції, не ґрунтуються на законі, так як санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу з обов'язковим позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Макарівського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що в постанові Макарівського районного суду Київської області невірно вказана дата її винесення, а саме зазначено 07 червня 2017 року замість 07 серпня 2017 року, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції рекомендує судді місцевого суду виправити зазначену описку.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Макарівського районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко