Номер провадження: 33/785/1609/17
Номер справи місцевого суду: 500/4951/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя: Джулай О.Б.,

за участю потерпілого ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 вересня 2017 року,

встановив:

оскарженою постановою було закрито провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.122 ч.4 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З постанови суду вбачається, що стосовно ОСОБА_3 був складений протокол про вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 ч.4 КУпАП при таких обставинах.

31.08.2017 року о 07 год. 50 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в м. Ізмаїлі по проспекту Миру з боку вул. Кишинівської в бік проспекту Суворова в правій смузі руху. При перестроюванні в ліву смугу руху ОСОБА_3 не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в лівій смузі руху в попутному напрямку.

Згідно з протоколом, такими діями ОСОБА_3 створив аварійну ситуацію, внаслідок чого водій ОСОБА_2 змушений був різко гальмувати та змінити напрямок руху перестроївшись в праву смугу руху, де він допустив зіткнення з припаркованим автомобілем НОМЕР_3.

В результаті судового розгляду адміністративної справи суддя суду першої інстанції дійшов до висновку про те, що ОСОБА_3 не створив аварійної ситуації, в звязку з чим адміністративна справа була закрита через відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.4 КУпАП.

На постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 вересня 2017 року, стосовно ОСОБА_3, потерпілим ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій потерпілий просить поновити йому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови, мотивуючи пропуск строку тим, що адміністративна справа була розглянута за його відсутності, про її існування він не знав, копію постанови не отримував, в звязку з чим не мав можливості вчасно оскаржити вказану постанову.

Крім того, потерпілий ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує, що не був повідомлений про час та місце судового розгляду, через що був позбавлений можливості взяти участь в судовому засіданні, та, як потерпілий, скористатись своїми процесуальними правами.

Також ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує, що оскаржена постанова є необгрунтованою, що суд безпідставно дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин потерпілий ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржену постанову і прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду неодноразово не зявлявся, причин неявки апеляційному суду не повідомив, клопотань про перенесення судового розгляду не заявляв.

За таких обставин апеляційний суд вичерпав можливості виклику ОСОБА_4 в судове засідання, тому, враховуючи можливість закінчення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, апеляційний суд дійшов до висновку про можливість здійснення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_3

Заслухавши потерпілого ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 вересня 2017 року, стосовно ОСОБА_3, підлягає поновленню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута за відсутності потерпілого ОСОБА_2

Копія оскарженої постанови, всупереч вимогам ч.2 ст.285 КУпАП, потерпілому ОСОБА_2 не направлялась. Згідно з матеріалами справи (а.с.10), представник потерпілого ОСОБА_2 отримав копію оскарженої постанови 20.09.2017 року, а апеляційна скарга була подана 27.09.2017 року.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2. обєктивно не мав можливості оскаржити постанову судді у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.269 КУпАП, Потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті дій ОСОБА_3 сталося зіткнення автомобіля ОСОБА_2 з іншим транспортним засобом, чим ОСОБА_2 заподіяна матеріальна шкода. Тому ОСОБА_2 обґрунтовано має бути визнаний потерпілим в цьому провадженні.

Відповідно до положень ч.2 ст.269 КУпАП, потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки вказаний перелік прав потерпілого передбачає його право брати участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції, з метою забезпечення можливості реалізації інших прав потерпілого, має повідомити його про час та місце розгляду адміністративної справи.

Необхідність такого повідомлення передбачена ч.2 ст.277-2 КУпАП, яка передбачає, що інші особи (окрім особи, що притягається до адміністративної відповідальності), які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи в суді (ч.1 ст.277-2 КУпАП ).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 взагалі не викликався в судове засідання.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги той факт, шо суддя не виконав приписи п.3) ст.278 КУпАП, який передбачає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи зясовує, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Згідно з матеріалами справи, потерпілий ОСОБА_2, всупереч вимогам зазначених правових норм, не був повідомлений судом про час та місце розгляду адміністративної справи, чим були суттєво порушені його права.

Зазначені обставини свідчать про порушення суддею суду першої інстанції основних засад судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, зокрема : 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Викладені обставини є підставами для скасування оскарженої постанови судді.

Крім того, апеляційний суд не може погодитись з висновками судді суду першої інстанції стосовно відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, оскільки такі висновки були зроблені на підставі неповного дослідження доказів по справі, тобто без дослідження доказів потерпілого, а також суперечать тим доказам, які були досліджені суддею.

Приймаючи рішення про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, суддя виходив з того, що ОСОБА_3, при перестроюванні в ліву смугу руху не створив аварійну ситуацію автомобілю ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в лівій смузі руху в попутному напрямку.

Однак такий висновок суперечить відеозапису ДТП, що міститься в матеріалах справи, і з якого вбачається, що маневр ОСОБА_3 був раптовим, несподіваним для ОСОБА_2, який, уникаючи зіткнення з автомобілем ОСОБА_3, різко перестроївся в праву смугу руху, де зіткнувся з стоячим автомобілем. При цьому з відеоматеріалу вбачається, що маневр ОСОБА_3, був здійснений ним всупереч вимогам п.10.1. Правил дорожнього руху, яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 порушив правила дорожнього руху і створив ОСОБА_2 аварійну ситуацію, оскільки саме дії ОСОБА_3 і його маневр знаходяться в прямому причинному звязку з наслідками у виді зіткнення автомобіля ОСОБА_2 з припаркованим в правій смузі руху автомобілем НОМЕР_3.

Викладені обставини дають апеляційному суду підстави дійти до висновку про те, що суддя прийняв необгрунтоване рішення про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, що також є підставою для скасування оскарженої постанови.

Згідно з положеннями п.3) ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Керуючись зазначеною правовою нормою, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 вересня 2017 року, якою було закрито провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.122 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП.

Вирішуючи питання про визначення виду та розміру адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує відсутність відомостей про те, що ОСОБА_3 раніше притягався до адміністративної відповідальності, в вважає можливим, всупереч вимогам апеляційної скарги, не призначати йому найсуворіше адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

Апеляційний суд вважає необхідним і достатнім призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 вересня 2017 року, якою було закрито провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.122 ч.4 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити.

Скасувати постанову судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 14 вересня 2017 року, якою було закрито провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.122 ч.4 КУпАП, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 (триста двадцять) грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) ОСОБА_5

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5