Номер провадження: 33/785/1896/17
Номер справи місцевого суду: 523/2333/16-п
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2017 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Потанін О.О.

При участі захисника: адвоката ОСОБА_2

При участі правопорушника: ОСОБА_3

Представника потерпілого: адвоката ОСОБА_4

розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою адвоката ОСОБА_2, діючого в інтересах правопорушника ОСОБА_3 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2017 р., якою провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 277228 складеного інспектором Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 27.01.2016 р. о 15.00 годині ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки Toyota Landcruiser, р/н НОМЕР_1, рухаючись автодорогою Знамянка-Луганськ-Ізварино на підїзді до м. Дніпра(Дніпропетровська) виїхав на зустрічну смугу для руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки МАЗ 6303, р/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Причиною дорожньо-транспортної пригоди визначено порушення ОСОБА_3 п. 11.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306. (далі за текстом ПДР).

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2017 р., якою провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності зав ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На дану постанову адвокат ОСОБА_2, діючий в інтересах правопорушника ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження у звязку з відсутністю складу правопорушення.

Проїзна частина дороги була вкрита снігом та мала закруглення до правого боку, дорожня розмітка відсутня. ОСОБА_3, виходячи з ширини проїзної частини обрав положення на ній якомога ближче до правого її краю.

В цей час, у зустрічному напрямку руху з-поза закруглення проїзної частини виник автомобіль «МАЗ», який рухався посередині проїзної частини.

Встановлюючи винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд поклався на висновок №17-1399 від 27.09.2017 року. Відповідно до цього висновку, ширина проїзної частини в місці зіткнення складала 11,3 метри, а вільна від снігу 9,2 метри, що забезпечувало смуги руху по 4,6 метри в кожному напрямку. З таких обставин, експерт дійшов висновку, що місце зіткнення було розташоване у смузі руху автомобіля №МАЗ№, що належить потерпілому ОСОБА_6.

На схемі ДТП цифрою «5» позначений сніговий накат, шириною 2,1 метри, який дійсно був присутній на місці пригоди. Однак, як співробітники поліції, так і суд, дійшли до висновку, що це сніговий накат, розташований у смузі руху автомобіля «МАЗ», звужує не смугу руху цього автомобіля, а проїзну частину в цілому.

Місце зіткнення знаходиться на відстані 4,8 метри від правої межі проїзної частини по ходу автомобіля «Тойота» та 6,5 метри від правої межі проїзної частини по ходу автомобіля «МАЗ».

Таким чином, вважаємо, що суд дійшов до невірного висновку про реальну ширину проїзної частини, про «правовий статус» снігового накату, який звужував смугу руху автомобіля «МАЗ», а не проїзну частину в цілому, внаслідок чого дійшов до висновку про винність ОСОБА_3

Вважаємо, що дана постанова не відповідає вимогам законності, справедливості та підлягає скасуванню.

Вивчивши доводи поданої скарги, заслухавши адвоката ОСОБА_2 правопорушника ОСОБА_3, які підтримали свої доводи і просили апеляційну скаргу задовольнити, представника потерпілого ОСОБА_6- адвоката ОСОБА_4 яка заперечувала проти задоволення апеляції, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

ОСОБА_3 у судовому засіданні в суді першої інстанції і в апеляційній інстанції вину у скоєнні правопорушення не визнав та пояснив, що 27.01.2016р. близько 15.00 годин він керував транспортним засобом марки Toyota Landcruiser, р/н НОМЕР_1, та рухався автодорогою Знамянка-Луганськ-Ізварино на підїзді до м. Дніпра. Погодні умови були несприятливі, дорога була слизька через ожеледицю та збоку дороги був сніжний накат, тому він рухався повільно близько 20 км/год. В цей момент він побачив транспортний засіб МАЗ 6303, р/н НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку посередині дороги. Намагаючись уникнути зіткнення, ОСОБА_3 спробував зреагувати та направив автомобіль вправо, проте через слизьке покриття дороги автомобіль не вдалося повернути праворуч та відбулось зіткнення. Після зіткнення автомобіль НОМЕР_3 трохи розвернуло вбік. Винним у зіткненні транспортних засобів вважає водія МАЗ 6303, р/н НОМЕР_2, ОСОБА_6, який порушив п. 11.3 Правил дорожнього руху, так як він не дотримався своєї смуги для руху та виїхав на зустрічну смугу.

ОСОБА_6 в судовому засіданні в першій інстанції надав пояснення, в яких зазначив, що 27.01.2016 р. близько 15.00 годин він керуючи транспортним засобом МАЗ 6303, р/н НОМЕР_2, рухався автодорогою Знамянка-Луганськ-Ізварино на підїзді до м. Дніпра. Погодні умови були несприятливі через ожеледицю, проте снігу або дощу не було. Швидкість його руху була не більшою за 20 км/год. В місці, де дорога повертає ліворуч, в його транспортний засіб в заднє колесо завдав удару автомобіль НОМЕР_3, який від удару відкинуло на невизначену відстань. Час з моменту якого водій ОСОБА_6 побачив транспортний засіб Toyota Landcruiser, р/н НОМЕР_1, до моменту зіткнення тривав не більше кількох секунд. Вважає, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія ОСОБА_3, який не дотримавшись вимог п.п. 11.3, 12.1, 13.3 ПДР. Зі свого боку будь-яких порушень ПДР не вбачає та вважає, що уникнути зіткнення не вбачалося за можливе.

Представник потерпілого в судовому засіданні в апеляційній інстанції підтвердила дані обставини.

Заслухавши думку осіб, учасників ДТП і їх представників, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачаться склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, що виявилося в порушенні вимог п. 11.3 Правил дорожнього руху.

Даний висновок підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 277228 від 28.01.2016р., встановлено, що 27.01.2016р. приблизно о 15-00 годині ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом марки Toyota Landcruiser, р/н НОМЕР_1, та рухаючись автодорогою Знамянка-Луганськ-Ізварино на підїзді до м. Дніпра під час проїзду місця, де дорога повертає праворуч, виїхав на зустрічну смугу для руху та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_6 та який рухався у зустрічному напрямку, завдавши удару в заднє ліве колесо, від чого автомобіль НОМЕР_3, відкинуло в сторону. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Поясненнями обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, з яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів відбулось у світлий час доби, на повороті дороги, погодні умови були несприятливі через те, що дорожнє покриття було вкрито ожеледицею, праворуч від руху автомобіля НОМЕР_5, був наявний сніговий накат.

Схемою дорожньо-транспортної пригоди, складеної 27.01.2016 р., після до оформлення, зазначено два місця зіткнення: одне зі слів водія ОСОБА_3 та позначене цифрою 4, інше - зі слів водія ОСОБА_6, яке на схемі позначено цифрою 6.

ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначав, що місце зіткнення, визначене ОСОБА_6, не може прийматися до уваги, так як в зазначеному місці відсутні уламки пошкоджених автомобілів та будь-які сліди, які б підтверджували факт зіткнення.

Суддею не було надано перевагу одному з вказаних місць зіткнення транспортних засобів, так як в схемі дорожньо-транспортної пригоди відсутні відповідні позначення слідів зіткнення. Також, згідно схеми ширина проїзної частини дороги становить 7 м. Втім,у місці, де орієнтовано відбулось зіткнення, тобто на повороті, дорога є ширшою і її ширина становить 11,3 м. Будь-яка розмітка на вказаній дорозі відсутня в звязку з погодними умовами, сніг та ожеледиця.

Крім того, відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди у транспортного засобу МАЗ 6303, р/н НОМЕР_2, наявна деформація лівого диска колеса середнього мосту, тоді як у транспортного засобу Toyota Landcruiser, р/н НОМЕР_1, наявна деформація переднього бампера зліва, передньої лівої фари та переднього лівого крила. Відтак, зіткнення відбулось шляхом удару передньою лівою частиною автомобіля НОМЕР_3, у заднє ліве колесо автомобіля НОМЕР_5.

У відповідність до п. 1.10 Правил дорожнього руху смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів. Згідно п. 11.1 кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Відповідно до п. 11.3 Правил дорожнього руху на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.3 Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 17-1399, складеного 27.09.2017 р., встановлено, що обидва місця зіткнення, вказані обома учасниками пригоди, розташовані на смузі для руху, по якій рухався транспортний засіб МАЗ 6303, р/н НОМЕР_2. Відтак, автомобіль НОМЕР_3, виїхав на зустрічну смугу для руху, внаслідок чого завдав удару лівою передньою частиною кузова в ліве заднє колесо моста автомобіля НОМЕР_5.

Експертом зроблено висновок, що в умовах даної пригоди дії водія автомобіля НОМЕР_3, з технічної точки зору не відповідали п.п. 11.3, 12.1, 13.3 ПДР, хоча він мав технічну можливість їх дотриматися, внаслідок чого зіткнення можливо було б уникнути, оскільки він керував технічно справним засобом та міг визначати напрямок та швидкість руху. Також, дії водія Toyota Landcruiser, р/н НОМЕР_1, регламентувались п. 12.3 ПДР, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Вказаним висновком експертизи дії водія МАЗ 6303, р/н НОМЕР_2, з технічної точки зору розцінюються як пасивного учасника пригоди, оскільки він перебував в аварійній ситуації, створеній однобічними діями водія автомобіля НОМЕР_3. Навіть при застосуванні водієм автомобіля НОМЕР_5, в однобічному порядку будь-яких заходів запобігання зіткненню можливість завдання удару не виключається.

Надаючи вказані вище відповіді, експертом було прийнято до уваги, що ширина проїзної частини на схемі дорожньо-транспортної пригоди становить 7 м, однак у місці пригоди по сумі розмірів ширина проїзної частини перевищує 7 м. Експерту учасниками пригоди було надано відповіді на клопотання експерта про уточнення ширини проїзної частини в місці дорожньо-транспортної пригоди, а саме за даними листа ОСОБА_6 від 22.05.2017 р. ширина проїзної частини у визначеному місці становить 11,3 м; згідно відповіді представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_2 від 26.05.2017 р. ширина дороги становить 12 м, а ширина снігового накату 2,1 м. Таким, чином у місці дорожньо-транспортної пригоди на повороті дороги проїзна частина має розширення і по замірах схеми ДТП становить 4,8+6,5=11,3 м або 4,8+4,4+2,1=11,3 м., що приймалось експертом до дослідження.

Крім того, експертом встановлено, що якщо дорога до місця ДТП мала ширину проїзної частини 7 м, то на ній фактично було дві смуги по одній у кожному напрямку. У місці ДТП було розширення проїзної частини, на якому, за даними схеми ДТП, сніговий накат розташовувався праворуч по ходу руху автомобіля НОМЕР_5, смугою шириною 2,1 м по всьому закругленню. У цьому випадку згідно наданих на дослідження матеріалів справи, а саме з фототаблиці виходить, що на схемі місця ДТП вказано, що праворуч, згідно напрямку руху автомобіля НОМЕР_5, знаходиться бордюр під снігом, який не спостерігається візуально, що з технічної точки зору забезпечувало вільну від снігу ширину смуги по 4,6 м (9,2/2=4,6) у кожному напрямку по видимому не засніженому дорожньому покриттю.

З урахуванням цих даних на масштабній схемі була нанесена умовна лінія краю початку снігового накату. З масштабної схеми вбачається, що місце зіткнення транспортних засобів, на які вказали водії транспортних засобів розташовані на смузі для руху автомобіля НОМЕР_5, ближче до середини вільної від снігу проїзної частини. Таким чином, експерт дійшов висновку, що дії водія автомобіля НОМЕР_3, не відповідали вимогам п. 11.3 Правил дорожнього руху.

Відтак, ОСОБА_3 було порушено вимоги п.п. 11.3, 13.3 ПДР, через що ним було здійснено виїзд на зустрічну смугу для руху, по якій рухався транспортний засіб МАЗ 6303, р/н НОМЕР_2, що стало причиною зіткнення транспортних засобів.

Суддею апеляційного суду при перевірці доводів апеляції ретельно перевірені всі доводи які ній викладені і перевірені докази на підставі яких суддя районного суду зробив висновок про винність водія автомобіля Toyota Landcruiser.

На думку судді апеляційної інстанції вина ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 277228 від 28.01.2016р., складеного відносно ОСОБА_3 у порушенні ним Правил дорожнього руху, які підпадають під ознаки ст. 124 КУпАП;

-схемою місця ДТП, складеною 27.01.2016 р., з якої вбачається, що зіткнення автомобілів НОМЕР_3, та МАЗ 6303, р/н НОМЕР_2, відбулось на смузі для руху автомобіля НОМЕР_5. Крім того, зі схеми вбачається, що після зіткнення автомобіль НОМЕР_3, розвернуло ліворуч, що свідчить про завдання ним удару лівою передньою частиною у заднє ліве колесо автомобіля НОМЕР_5;

-висновком судової авто технічної експертизи № 17-1399, складеного 27.09.2017 р., відповідно до якого водієм Toyota Landcruiser, р/н НОМЕР_1, було порушено вимоги п.п. 11.3, 12.1, 12.3, 13.3 Правил дорожнього руху, що стало причиною зіткнення. Дії водія МАЗ 6303, р/н НОМЕР_2, розцінюються як дії пасивного учасника пригоди, який потрапив у аварійну ситуацію, здійснену водієм автомобіля НОМЕР_3;

-поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що водій транспортного засобу Toyota Landcruiser, р/н НОМЕР_1, ОСОБА_3 порушив п.п. 11.3, 13.3 ПДР, виїхавши на зустрічну смугу для руху, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.01.2016 р., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Разом з тим до нього не може бути застосовано адміністративне стягнення в звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення. Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Так, адміністративне правопорушення мало місце 27.01.2016 р. та розгляд справи тривав до 24.11.2017 р., відтак на момент розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення закінчився.

Враховуючи викладене вище, ту обставину, що на час розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП закінчились, суддя районного суду обґрунтовано прийшов до висновку, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 підлягає закриттю.

З урахуванням наведених доказів суд першої інстанції постановив закону та обґрунтовану постанову.

Доводи апеляції що, ДТП сталася на полосі руху автомобіля Toyota Landcruiser і що експерт невірно трактував схему ДТПі що, ДТП повязана з грубою неповагою до встановлених правил, які потягли загрозу життю учасників дорожнього руху, не найшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи і не повязані між собою і не можуть являтися підставою для скасування прийнятого рішення.

На підставі викладеного й керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, діючого в інтересах правопорушника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.11.2017 р., якою провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності зав ст. 124 КУпАП закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8