АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТІ КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 12 травня 2017 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

В С Т А Н О В И В:

02 березня 2017 року постановою судді Деснянського районного суду м. Києва закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно постанови, відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол АП2№053149 від 13 вересня 2016 року про вчинення ним 24 липня 2016 року, о 00 годин 40 хвилин, адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Враховуючи, що строки накладення стягнення, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП, сплинули, суддя закрив провадження у справі без встановлення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить скасувати вказану постанову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження по справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Своє прохання потерпілий обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Так, ОСОБА_4 не переконався в безпечності виїзду на перехрестя та, перетнувши подвійну лінію, не надав дорогу автомобілю «Мазда», який рухався в зустрічному напрямку на зелений колір світлофору. Вина ОСОБА_4 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення відносно останнього, поясненнями водіїв і записом з відеореєстратора. Тому, апелянт вважає постанову суду є незаконною.

Також зазначає, що визнання ОСОБА_4 винним у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необхідною умовою для страхового відшкодування потерпілому, оскільки ОСОБА_4 є суб'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Крім того апелянт звертає увагу на те, що судовий розгляд відбувався без його повідомлення та участі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, які заперечували проти скасування постанови, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, вважаю її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані, обставини правопорушення не встановлені, докази не досліджені.-

Враховуючи, що питання про накладення адміністративного стягнення можливо вирішити лише після встановлення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, закриття провадження з підстав сплину строку накладення такого стягнення також можливе лише у випадку встановлення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Тому, судом першої інстанції при прийнятті рішення про закриття провадження щодо ОСОБА_4 лише з підстав сплину строку накладення адміністративного стягнення без встановлення наявності його вини є істотним порушенням вимог процесуального закону.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, суддя розглянув справу за відсутності потерпілого ОСОБА_3, при цьому не повідомив останнього про дату, час та місце судового засідання, що також є порушенням вимог процесуального закону, порушенням прав потерпілого.

Тому, постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з постановленням нової постанови.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав. Він не заперечує час, дату та місце дорожньо-транспортної пригоди, а також марки та номерні знаки автомобілів, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Однак, вважає, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки не пам'ятає обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме як здійснював поворот на ліво в зв'язку з втратою свідомості під час керування транспортним засобом перед тим, як останній здійснив поворот на ліво на перехресті.

Проте, вина ОСОБА_4 в порушення п.10.1, п. 16.6 Правил дорожнього руху України підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі дорожньо-транспортної пригоди, поясненнях потерпілого і записі з відеореєстратору.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 24 липня 2016 року, о 00 годин 40 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Ніссан» д.н.з.НОМЕР_1, на перехресті вул. Закревського - вул. Сабурова в м. Києві, порушив п.16.6, п.10.1 Правил дорожнього руху України, а саме повертаючи ліворуч, не надав дорогу автомобілю «Мазда» д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення і транспортні засоби отримали пошкодження /а.с.2 т.1/.

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він рухався на автомобілі «Ніссан» по вул. Сабурова зі сторони проспекту Маяковського в напрямку вул. Закревського в м. Києві в третій смузі руху зі швидкістю приблизно 50 км/год. На перехресті з вул. Закревського в м. Києві йому необхідно було повернути на ліво. При повороті, він не помітив автомобіль «Мазда», який повинен був пропустити, і здійснив зіткнення з останнім. Свою вину визнає /а.с.15,202-203 т.1/.

З пояснень потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що він, керуючи автомобілем «Мазда» д.н.з.НОМЕР_2, на перехресті вул. Закревського - вул. Сабурова в м. Києві рухався на зелений колір світлофору прямо, зі швидкістю приблизно 60 км/год, коли перед ним з'явився автомобіль «Ніссан» д.н.з.НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який повертав ліворуч. Загальмувати він не встиг, оскільки швидкість у зустрічного автомобіля була високою. Внаслідок зіткнення його автомобіль отримав механічні пошкодження /а.с.12, 195 т.1/.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 надав аналогічні пояснення щодо обставин пригоди.

Із запису з відеореєстратора, який був переглянутий безпосередньо в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вбачається, що автомобіль «Мазда» рухається прямо, в той час, як автомобіль «Ніссан», який рухається в зустрічному напрямку, різко здійснив поворот на ліво на перехресті і відбулося зіткнення /а.с.107 т.2/.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 16.6 Правил дорожнього руху України передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний надати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Ніссан» д.н.з.НОМЕР_1, повертаючи ліворуч на перехресті, не надав дорогу автомобілю «Мазда» д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку прямо, що призвело до зіткнення і пошкодження транспортних засобів.

Своїми діями ОСОБА_4 порушив п.10.1, п.16.6 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Разом з тим, провадження по справі відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_4 у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрити провадження по справи на підставі ст. 38 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук