АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 623/872/17 Головуючий суддя І інстанції Бєссонова Т. Д.
Провадження № 33/790/770/17 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30серпня 2017 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 6червня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 121 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком не 3 місяці.

Суддею зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР2 № 176724 від 18.03.2017 року ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.4 ст. 121 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 6 червня 2017року скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального права.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати його апеляційну скаргу без його участі, що не суперечить вимогам Закону.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Суд прийшов до вірного висновку, що своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Даний висновок суд обґрунтував на підставі наявних в справі матеріалів, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3), на транспортний засіб ОСОБА_1 встановлено ГБО та не внесені зміни до реєстраційних документів. Транспортний засіб переобладнано з порушенням норм і стандартів, чим порушив вимоги п. 21.3А ПДР України.

З цим протоколом ОСОБА_1 ознайомлений під розпис та хоча він і був з ним не згоден, про що власноручно зазначив, однак в подальшому дії посадової особи щодо його складення у порядку передбаченому законодавством ним не оскаржувались.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує що в матеріалах справи наявні фото з зображенням транспортного засобу та вказує що це не той автомобіль, яким він керував.

Це твердження апелянта суд не бере до уваги оскільки, з фотознімків, наявних у матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 керував саме цим транспортним засобом - ГАЗ 2705, оскільки вбачається номерний знак НОМЕР_1. (а.с.7).

Зазначений номерний знак співпадає з номерним знаком, вказаним у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (а.с.9), який безпосередньо ОСОБА_1 надав працівникам поліції для огляду.

Крім того, визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення суд першої інстанції послався на п. 31.3А ПДР - забороняється експлуатація транспортних засобів у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, з чим апеляційний суд не може не погодитись.

Також, відповідно до порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року № 610 переобладнання транспортного засобу для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого палива проводиться суб'єктом господарювання, який має свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху на відповідний вид переобладнання.

Так, згідно Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусі, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 7 вересня 1998 року № 1388 документами про відповідність переобладнання транспортних засобів вимогам безпеки дорожнього руху для транспортних засобів, переобладнаних в індивідуальному порядку, а також транспортних засобів, переобладнаних для роботи на газових паливах, - акт технічної експертизи (крім переобладнаних автобусів) за формою згідно з додатком 5 або сертифікат відповідності, виданий випробувальною лабораторією (центром), що має атестат акредитації відповідної галузі та повноваження щодо проведення перевірки технічного стану транспортних засобів, органом з оцінки відповідності, що визнаний та призначений в установленому порядку проводити процедуру сертифікації транспортних засобів, чи підприємством, що має сертифікат відповідності державної системи сертифікації УкрСЕПРО з установлення відповідності конструкції переобладнаного транспортного засобу (вимогам), викладеним у документі про погодження переобладнання.

Переобладнання транспортних засобів для роботи на газових паливах здійснюється виключно суб'єктами господарювання, які провадять господарську діяльність з переобладнання п'яти і більше транспортних засобів протягом року та мають свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу на відповідний вид переобладнання. Зазначені суб'єкти можуть проводити перевірку відповідності таких засобів вимогам технічних умов і технічної документації підприємства - виробника газобалонного обладнання.

Матеріали справи не містять даних, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1, переобладнаний саме суб'єктом господарювання, який має вищенаведені документи.

Не містять матеріали справи даних про те що переобладнання транспортного засобу для роботи на газовому моторному паливі та альтернативних видах рідкого і газового палива здійснено відповідно до вимог Постанови КМУ № 607 від 21 липня 2010 року.

Таким чином, постанова Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 6 червня 2017 року є обґрунтованою, належним чином мотивованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 6 червня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 121 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко