№ провадження 33/781/411/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2017 року. м. Кропивницький

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Олексієнко І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, учасник АТО, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАп та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 24.07.2017 року близько 20.30 год., в м. Кропивницький на перехресті вулиць Пашутінська та Гоголя, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, результатами алкотестеру «Драгер» та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду через порушення норм матеріального права в частині накладення на нього адміністративного стягнення, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ст247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП. Мотивує скаргу тим, що санкція частини 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Проте, районний суд наклав стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, тобто суд допустив порушення норм матеріального права.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки суд першої інстанції розглянув справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. Копію даної постанови він не отримував, а тому результат за наслідком розгляду справи не знав, через що не міг своєчасно подати апеляційну скаргу у передбачений Законом строк. Крім того, районним судом всупереч вимог ст.285 КУпАП в триденний строк і на сьогоднішній час не вручено та не надіслано йому копію вказаної постанови. Зазначені обставини на його думку є об'єктивною причиною пропуску 10-денного строку для оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2017 року.

Перевіривши матеріали справи, клопотання ОСОБА_3 про розгляд його апеляційної скарги у відсутності останнього, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно матеріалів справи, судовий розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_3 Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про вручення копії постанови ОСОБА_3 особисто, а поштою направлено лише 19.10.2017 року. За таких обставин, пропуск ОСОБА_3 строку передбаченого ч.2 ст.294 КУпАП на апеляційне оскарження постанови суду є поважним та підлягає поновленню.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції виконав в повному обсязі, та постановив обгрунтоване рішення, оскільки наявні посилання на докази, які досліджено в судовому засіданні.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_3 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №15722 від 24.07.2017 року, результатами алкотестеру «Дранер» від 24.07.2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння від 24.07.2017 року №330, поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В апеляційній скарзі сам ОСОБА_3 не заперечував також факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім того, 31.03.2017 року постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, з'ясував обставини справи, врахував наявні та досліджені в судовому засіданні докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Тобто, суд першої інстанції дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки правопорушення вчинено повторно протягом року, правильно притягнув до відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо неправильного обрання судом адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає їх обгрунтованими, оскільки суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та при накладенні на нього адміністративного стягнення не у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст. 27, 33 КУпАП.

Так, судом першої інстанції не в повному обсязі виконано вимоги ст. 27 КУпАП і накладено на ОСОБА_3 адміністративне стягнення не в ставках неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який встановлений законодавством України на момент скоєння правопорушення, а в твердій грошовій сумі, що є підставою для скасування постанов суду першої інстанції.

Крім того, районний суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення, яке не передбачене санкцією ч.2 ст. 130 КУпАП, а саме штраф у розмірі 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, оскільки ч.2 ст. 130 КУпАП (повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті), - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

З огляду на викладене, постанова судді місцевого суду як така, що постановлена з порушенням норм матеріального закону, підлягає скасуванню.

Разом з тим, відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи те, що подія мала місце 24 липня 2017 року, й на момент розгляду справи апеляційним судом закінчилися строки накладення адміністративного стягнення передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 слід закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27.09.2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правпорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП закрити, у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області І.С. Олексієнко