справа № 633/164/17
провадження 3/633/48/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2017 року суддя Печенізького районного суду Харківської області Тимченко А.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду перебуває адміністративний матеріал, який надійшов з Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства та закріплено також положенням ст. 268 КУпоАП.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19.12.2008 року № 18, звернув увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

В судове засідання, призначене 30.05.2017 р. правопорушник ОСОБА_1 не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Захисник правопорушника - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив клопотання про виклик та допит свідків по справі, а саме: працівників патрульної поліції та осіб, які були присутні під час складання адміністративного протоколу і проведення огляду на стан спяніння. В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що вказані свідки можуть підтвердити факт порушення працівниками поліції проведення процедуру огляду ОСОБА_1 на стан спяніння. Суд, з метою реалізації права на захист, клопотання захисника задовольнив, розгляд справи відклав на 13.06.2017 р.

13.06.2017 р. розгляд адміністративної справи відкладено на 27.06.2017 рік, у звязку з перебуванням судді у відпустці.

В судове засідання, призначене 27.06.2017 р. свідки, викликані до суду для допиту за клопотанням захисника не зявилися, про час та день розгляду справи повідомлялися належним чином та в установленому законом порядку. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та надали письмові пояснення. Захисник правопорушника заперечував щодо прийняття до уваги та долучення до матеріалів справи надані свідками через канцелярію суду письмові пояснення, оскільки останні не були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань. Заявив повторне клопотання про виклик та допит незявившихся свідків. Суд сприяючи в реалізації наданих сторонам процесуальних прав, з метою всебічного і повного зясування обставин справи, клопотання захисника правопорушника задовольнив, розгляд справи відклав на 11.07.2017 р.

В судове засідання, призначене на 11.07.2017 рік правопорушник, захисник, свідки не зявилися, про час та день розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, від захисника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з його перебуванням у щорічній відпусті. На підтвердження поважності неявки надано суду наказ № 21 від 10.06.2017 року. Розгляд справи відкладено на 08.08.2017 рік.

08.08.2017 р. розгляд адміністративної справи відкладено на 22.08.2017 рік, у звязку з перебуванням судді у відпустці без збереження заробітної плати за сімейними обставинами.

В судовому засіданні, призначене 29.08.2017 рік, на підтвердження проведення огляду ОСОБА_1 на стан спяніння, з порушенням вимог діючого законодавства, захисником правопорушника надано суду документи: акт медичного огляду від 16.05.2017 року, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції№ 12 від 16.05.2017 року, витяг з журналу реєстрації медичних оглядів за 15.05.2017 р. та 16.05.2017 р. Викликані в судове засідання за клопотанням захисника свідки не зявилися, про час та день розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не відомі. У звязку з не однократною неявкою свідків, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Порядок проведення огляду водія на стан алкогольного спяніння закріплений положенням ст. 266 КУпАП.

Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій Наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за № 1413/27858 (ділі Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння).

Так, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Пунктом 3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення передбачено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно п. 6-8 Порядку водій, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія в закладі охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Зазначені положення також закріплені в ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 розділу І та п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння.

При цьому, п. 8 Розділу 1 Інструкціїпро порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння встановлено виключно один випадок, коли проведення огляду на стан спяніння є обовязковим у закладі охорони здоровя, а саме у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані.

Огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного спяніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоровя.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія БР №098726 від 16.05.2017 р, ОСОБА_1 о 02-04 год. 16.05.2017 р. в смт. Печеніги по вул. Харківська,105, керував автомобілем ВАЗ-21099, р.н. з. 411-25 ЕВ в стані алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода), погодився пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі.

Доказів того, що ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу працівниками поліції пропонувалось пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, участь яких у даній дії є обовязковою та його відмову в такому огляді, матеріали справи не містять. Про вчинення вказаних дій також не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначене, свідчить про те, що в порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП поліцейськими не пропонувалось ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, що є порушенням встановленої законом процедури проведення огляду особи на стан спяніння.

В обґрунтування висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним в стані алкогольного спяніння поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення від 16.05.2017 року доданий Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції№ 12 від 16.05.2017 року, який був виданий на підставі акта медичного огляду від 16.05.2017 року.

Відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння в закладах охорони здоровя проводиться лікарем закладу охорони здоровяшляхом: огляду зовнішнього вигляду особи та проведення лабораторних досліджень зразків біологічного середовища, які відбираються у особи, з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції , видається на підставі акта медичного огляду ( п.п. 15,16 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними ( п. 22. розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння).

Як вбачається з акту медичного огляду № 12 від 16.05.2017 року, лікарем Чугуївської ЦРЛ проведений огляд зовнішнього вигляду ОСОБА_1, від надання біологічного середовища у закладі охорони здоровя для виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння, останній відмовився. За результатами огляду зовнішнього вигляду ОСОБА_1, лікарем Чугуївської ЦРЛ встановлений висновок та діагноз алкогольне спяніння.

Враховую те, що лабораторні дослідження зразків біологічного середовища, є обовязковою передумовою для встановлення висновку та діагнозу, суд приходить до висновку, що встановлений лікарем діагноз щодо перебування ОСОБА_1С в стані алкогольного спяніння, є недійсний, оскільки складений з порушенням вимог зазначеної Інструкції. А отже, Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції№ 12 від 16.05.2017 року, який був виданий на підставі акта медичного огляду від 16.05.2017 року, є неналежним доказом по справі.

Діючим законодавством про адміністративні правопорушення встановлено, що процесуальним документом, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності являється протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам вищезазначеної норми КУпАП тягне за собою визнання його недійсним і в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серія БР № 098726 від 16.05.2017 р. вбачається, що ОСОБА_1 о 02-04 год. 16.05.2017 р. в смт. Печеніги по вул. Харківська,105, керував автомобілем ВАЗ-21099, р.н.з. 411-25 ЕВ в стані алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода), чим порушив вимоги п.п. 2.5, 2.9-в ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі: керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджується дослідженими в матеріалах справи доказами, ОСОБА_1 відмовився під проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя.

Вказане свідчить про те, що суть правопорушення, зазначене в протоколі про адміністративне порушення серія БР № 098726 від 16.05.2017 р «керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння» не відповідає дійсності.

Крім того, в зазначеному протоколі про адміністративне правопорушення від 16.05.2017 року не зазначені дії ОСОБА_1 (суть адміністративного правопорушення), щодо порушення ним п. 2.9-в ПДР України.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 22.12.2010 року, ухвалене у справі №23-рп/2010, яке є обовязковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, є неналежними доказами.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУПАП).

Як вбачається з матеріалів справи адміністративне правопорушення, за яке передбачено відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП вчинено ОСОБА_1 16.05..2017 року, тобто більше трьох місяців потому.

Враховуючи те, що на час розгляду даної справи сплили строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП, суд важає а необхідне провадження по справі закрити.

Керуючись ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Печенізький районний суд Харківської області або внесення подання прокурором у той же строк.

Суддя: А.М. Тимченко