Справа №580/794/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Стеценко В. А.
Номер провадження 33/788/342/17 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
Категорія - Порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, прокурора Бохонько С.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 02 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець м. Бобрик Лебединського району Сумської області, українець, одружений, з вищою освітою, працюючий директором Лебединського районного територіального центру соціального обслуговування, зареєстрований в АДРЕСА_1

в частині правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, вчиненого ним 02.06.2015 року, звільнений від адміністративної відповідальності, а провадження у справі відносно нього закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення та

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв'язку з винесенням ряду наказів по Лебединському районному територіальному центру соціального обслуговування № 68-ОД від 22.12.2015 року, № 23-ОД від 01.04.2016 року, № 8-Від. від 26.05.2016 року, № 44-ОД від 01.07.2016 року, № 14-Від. від 04.07.2016 року, № 47-ОД від 03.08.2016 року, № 54-ОД від 01.09.2016 року, № 58-ОД від 01.10.2016 року, № 65-ОД від 01.11.2016 року, № 71-ОД від 01.12.2016 року, № 4-ОД від 11.01.2017 року, № 13-ОД від 01.03.2017 року, № 16-ОД від 01.04.2017 року і на нього, на підставі ст. 36 КупАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 02 серпня 2017 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП і на нього, у відповідності до ст. 36 КУпАП, накладене адміністративне стягнення у виді 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян штрафу, що становить 3400 грн. за те, що він перебуваючи на посаді директора Лебединського районного територіального центру соціального обслуговування та відповідно до п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією, діючи із порушенням вимог п. 1-4 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи в умовах реального конфлікту інтересів не вжив заходів щодо недопущення виникнення такого конфлікту інтересів, а саме - не повідомив про цей реальний конфлікт інтересів безпосереднього керівника - голову Лебединської райдержадміністрації та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів - виніс відносно своїх близьких осіб - ОСОБА_4 (дружини) та ОСОБА_5 (зятя) ряд наказів про встановлення їм надбавок за складність і напруженість в роботі, про преміювання, про надання відпусток з виплатою матеріальної допомоги, за № 68-ОД від 22.12.2015 р., № 23-ОД від 01.04.2016 р., № 8- від 26.05.2016 р., № 44-ОД від 01.07.2016 р., № 14-Від від 04.07.2016 р., № 47-ОД від 03.08.2016 р., № 54-ОД від 01.09.2016 р., № 58-ОД від 01.10.2016 р., № 65-ОД від 01.11.2016 р., № 71-ОД від 01.12.2016 р., № 4-ОД від 11.01.2017 р., № 13-ОД від 01.03.2017 р., № 16-ОД від 01.04.2017 р., внаслідок виконання яких останнім були виплачені грошові кошти.

Також, через закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд звільнив ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності передбаченої ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП та закрив провадження у справі за винесення ним наказу № 33-ОД від 02.06.2015 року.

Не погодившись з вказаною постановою судді Лапоног П.В. оскаржив її в апеляційному порядку. В поданій ним апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржуване ним рішення скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідно до норм закону ні прокурором ні суддею не було вказано в якому саме порядку та форматі (письмовому, усному, електронному) він повинний був повідомляти про існуючий у нього конфлікт інтересів відповідні органи. Стверджує про те, що усно він інформував про надходження коштів та їх виплату конкретним особам за цільовим призначенням державне казначейство, управління соціального захисту та Лебединську РДА. Саме ж подання про виділення коштів конкретним особам та їх розмір узгоджувалося з Лебединською РДА, а самі виплати передбачені колективним договором, умови якого він зобов'язаний виконувати. Виплати проводились всім працівникам центру та про них було ним проінформовано вище вказані інстанції.

Крім того, вважає, що в протоколах про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП так і за ч. 2 ст. 172-2 КУпАП не зазначено та не конкретизовано, в чому саме полягає реальний конфлікт інтересів, як саме він вплинув на об'єктивність або не упередженість прийняття рішень також на вчинення або не вчинення ним дій під час виконання своїх повноважень. Матеріали справи не містять доказів того, що на час прийняття рішень, які ставлять йому в провину, він перебував в умовах реального конфлікту інтересів.

Також, апелянт стверджує і про відсутність в матеріалах справи, зокрема в протоколах про адміністративні правопорушення та оскаржуваній ним постанові, дати початку Управлінням захисту економіки своєї перевірки, що свідчить про відсутність дати виявлення адміністративного правопорушення та впливає на строки притягнення його, як правопорушника, до відповідальності, при цьому, дата складення протоколів - 19 травня 2017 року, не може слугувати датою виявлення таких правопорушень. Між тим, матеріали справи містять інформаційний запит Управління захисту економіки до Лебединського територіального центру соціального обслуговування на який він - ОСОБА_3, в той же день надав запитувані документи, що свідчить про сплив передбаченого ст. 38 КУпАП строку притягнення його до відповідальності.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, думку прокурора Бохонько С.М., яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_3, і просила постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Так, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, які полягали в тому, що він будучи суб'єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, при винесенні ним наказів відносно своїх близьких осіб, а саме дружини та зятя, пов'язаних з виплатами грошових коштів, не повідомив відповідний орган про наявність у нього конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП. та прийнявши такі рішення відносно близьких осіб ( накази пов'язані з виплатами грошових коштів) прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Дослідивши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції наявні в матеріалах справи докази, приходжу до висновку, що вони беззаперечно доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, а тому висновок суду першої інстанції про доведеність його вини є вірним.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 свою вину у вчиненому не визнав ні в ході розгляду справи в суді першої інстанції ні в ході апеляційного розгляду, стверджуючи про відсутність події та складу адміністративних правопорушень.

Однак, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та вивчивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, вважаю висновок суду першої інстанції про доведеність вини останнього вірним, оскільки він підтверджується наступними доказами, зокрема :

- особовим листом, декларацією, наказом, розпорядженнями та посадовою інструкцією, відповідно до яких вбачається те, що ОСОБА_3 з 23.03.2007 року працював директором територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян похилого віку, а з 03.09.2010 працює директором районного територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) з відповідними кваліфікаційними вимогами, посадовими обов'язками, правами та відповідальністю (а.с. 40-52, 54-64);

- довідкою, з якої вбачається, що 27.04.2017 року директор Лебединського райтерцентру ОСОБА_3 повідомив УЗЕ в Сумській області ДЗЕ НПУ про те, що протягом 2015-2017 років від працівників Лебединського райтерцентру повідомлення про конфлікт інтересів не надходили, до Лебединської РДА аналогічних повідомлень не направлялось (а.с. 30);

- витягами, списками та положенням, відповідно до яких Лебединський райтерцентр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) є комунальною установою, юридичною особою публічного права, підпорядкований, підзвітний та підконтрольний Лебединській районній державній адміністрації. Центр очолює директор ОСОБА_3, якому підпорядковані 70 осіб (а.с. 31-39);

- колективним договором зі змінами та доповненнями до нього, положеннями та правилами з яких вбачається те, що в Лебединському райтерцентрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) умови матеріального стимулювання працівників та їх професійної діяотності встановлені колективним договором, іншими документами (а.с. 65-93, 195-198);

- наказом, особовим листом, доповненнями та автобіографією, відповідно до яких з 01.04.2011 року ОСОБА_4 (дружину ОСОБА_3.) було призначено завідувачем Будильського відділення соціального обслуговування вдома (а.с. 94-99, 200-201);

- посадовою інструкцією, відповідно до якої посада завідувача відділення соціальної допомоги Лебединського райтерцентру відноситься до категорії керівників (а.с. 100-103);

- наказами, посадовою інструкцією, особовим листом, автобіографією та заявою, з яких вбачається те, що ОСОБА_5 (зятя ОСОБА_3.) 08.09.2010 року було призначено на посаду соціального працівника Лебединського райтерцентру, а з 16.06.2011 року призначено на посаду заступника директора терцентру, яка відноситься до категорії керівників (а.с. 104-112);

- витягами, які виступають на підтвердження родинних зв'язків ОСОБА_3, а саме того, що ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_3, а ОСОБА_5 чоловіком ОСОБА_6 - доньки ОСОБА_3 (а.с. 113-116);

- наказом відповідно до якого 01.04.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі з квітня по червень 2016 року в розмірі 50 % посадового окладу кожному (а.с. 126-127);

- наказом відповідно до якого що 26.05.2016 року ОСОБА_5 було надано відпустку з виплатою матеріальної допомоги (а.с. 128);

- наказом згідно до якого 01.07.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі за липень 2016 року в розмірі 50 % посадового окладу кожному (а.с. 129-136);

- наказом відповідно якого 01.07.2016 ОСОБА_4 було надано відпустку з виплатою матеріальної допомоги (а.с. 139);

- наказом згідно якого 03.08.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі за серпень 2016 року в розмірі 50 % посадового окладу кожному (а.с. 140-141);

- поданням та наказом згідно яких 01.09.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі за вересень 2016 року в розмірі 50 % посадового окладу кожному (а.с. 142-146);

- поданням та наказом відповідно до яких 01.10.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі за жовтень 2016 року в розмірі 50 % посадового окладу кожному (а.с. 147-150);

- поданням та наказом згідно яких 01.11.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі за листопад 2016 року в розмірі 20 % посадового окладу кожному (а.с. 151-152);

- поданням та наказом відповідно до яких 01.12.2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі за грудень 2016 року в розмірі 50 % посадового окладу кожному (а.с. 154-160);

- поданням та наказом згідно яких 11.01.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі за січень 2017 року в розмірі 25 % - ОСОБА_5 та 20% - ОСОБА_4 посадового окладу відповідно (а.с. 161-162);

- наказом відповідно до якого 13.01.2017 року ОСОБА_3 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі за січень 2017 року в розмірі 30 % посадового окладу;

- наказом згідно до якого 01.03.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі за березень 2017 року в розмірі 15 % - ОСОБА_5 та 30% - ОСОБА_4 посадового окладу відповідно (а.с. 165);

- наказом згідно якого 01.04.2017 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було встановлено надбавку за складність, напруженість у роботі за квітень 2016 року в розмірі 30 % посадового окладу кожному (а.с. 166);

- довідкою відповідно до якої 19.06.2017 року до Лебединської РДА було направлено повідомлення про нарахування надбавки до посадового окладу ОСОБА_4 (а.с. 192);

- довідкою відповідно до якої 22.12.2015 року при перевірці діяльності Лебединського райтерцентру порушень виявлено не було (а.с. 193).

Вказані матеріали справи, були перевірені, оцінені та враховані судом першої інстанції при винесенні рішення та цілком вірно покладені суддею в основу своєї постанови. Судом всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи, дана оцінка як доводам особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 так і його захиснику ОСОБА_7 та зроблений вірний висновок про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративних правопорушень дійсно має місце, з чим, за встановлених обставин, погоджується і суд апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що ні прокурором ні суддею не було вказано в якому саме порядку та форматі (письмовому, усному, електронному) він повинний був повідомляти про існуючий у нього конфлікт інтересів відповідні органи, то до них суд апеляційної інстанції відноситься критично, оскільки такі доводи вже були предметом дослідження в суді першої інстанції, і суд в своїй постанові визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні вищезазначених правопорушень вказав, перебуваючи в умовах реального конфлікту інтерсів притягнутий повинен був поставити про це до відома свого керівника будь- яким прийнятним для нього способом, прийняти міри до врегулювання цього конфлікту і не виносити відповідних наказів до його врегулювання.

Так, в п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» прямо вказано, що особа повинна повідомити безпосереднього керівника про наявність у неї конфлікту інтересів, не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли вона дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, тобто вжити будь яких заходів для того, щоб донести до свого керівництва про наявність виниклих у неї обставин.

Між тим, як в матеріалах справи так і в апеляційній скарзі ОСОБА_3 відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що він дійсно вживав заходів з повідомлення керівництва про наявний у нього конфлікту інтересів, чи то в усній, чи то в письмовій, чи то в електронній формах, а навпаки з довідки від 27.04.2017 року за підписом ОСОБА_3 (а.с. 30) вбачається те, що останній повідомляє про те, що «…протягом 2015-2017 років до Лебединського районного територіального центру соціального обслуговування від працівників повідомлень про наявність реального або потенційного конфлікту інтересів, який може вплинути, або впливає на об'єктивність, або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання службових чи представницьких повноважень не надходило.

До Лебединської РДА аналогічні повідомлення також не направлялися відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції…», що прямо свідчить про відсутність з боку ОСОБА_3 будь-яких активних дій з приводу повідомлення безпосереднього органу про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Є безпідставними і доводи апелянта про те, що подання про виділення коштів конкретним особам та їх розмір узгоджувалося з Лебединською РДА, а самі виплати передбачені колективним договором, оскільки, вказані обставини жодним чином не виключають вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративних правопорушень у сфері корупції та не спростовують факту не повідомлення безпосереднього керівництва про виниклі у нього обставини з метою вжиття заходів по їх вирішенню та не допущенню порушень вимог закону.

Також, не можуть заслуговувати на увагу і твердження апеляційної скарги ОСОБА_3, на які він посилається як на порушення, відсутність у складених відносно нього протоколах формулювання, в чому саме полягає реальний конфлікт інтересів, як саме він вплинув на об'єктивність або не упередженість прийняття рішень та на вчинення або не вчинення ним дій під час виконання своїх повноважень, оскільки по-перше протоколи складені у відповідності до ст. 256 КУпАП, в ході апеляційного розгляду справи будь-яких порушень у їх змісті не виявлено, а по-друге, в постанові суду чітко зазначено, поняття реального конфлікту інтересів, та як того вимагає вказана норма статті закону, суть вчиненого ОСОБА_3 адміністративних правопорушень.

Так, згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»:

правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинені особою, зазначені у частині 1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Суд першої інстанції вірно вказав, що реальний конфлікт інтересів в даному випадку полягає в тому, що приватний інтерес ОСОБА_3 у виді виплати надбавок ОСОБА_4, ОСОБА_5 реально зіткнувся з його службовими повноваженнями.

З вищенаведених підстав критичної оцінки заслуговують і твердження апелянта про те, що матеріали справи не містять доказів того, що на час прийняття рішень, які ставлять йому в провину, він перебував в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема наказом № 33-о про призначення 03 вересня 2010 року ОСОБА_8 на посаду директора Лебединського районного територіального центру соціального обслуговування (а.с. 45), та рядом винесених ним наказів у період з кінця 2015, 2016 та 2017 років пов'язаних з виплатою грошових коштів своїм близьким особам - дружині та зятю, які прямо перебували у його підпорядкуванні, що свідчить про те, що ОСОБА_3 займаючи керівну посаду привілеював своїх рідних не повідомляючи про факт родинних зв'язків відповідні органи та вчинив адміністративне правопорушення корупційного характеру.

Щодо тверджень апеляційної скарги ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності поза встановленими ст. 38 КУпАП строковими межами, то їх теж слід визнати безпідставними, оскільки, це питання також було предметом детального дослідження в суді першої інстанції, і як вбачається зі змісту постанови, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що доводи захисника щодо закінчення строків притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, є безпідставними, оскільки правоохоронні органи дізнались про вчинення правопорушення 27.04.2017 року - в день звернення працівників УЗЕ в Сумській області ДЗЕ НПУ до Лебединського райтерцентру за отриманням документів і відповідно в день отримання матеріалів, які стали підставою для складення адміністративних протоколів, так як в судовому засіданні було встановлено, що цього дня документи лише були передані з територіального центру, а для їх дослідження і виявлення правопорушення потребувався певний проміжок часу, який згідно протоколів тривав до 19.05.2017 року і на думку суду не є занадто тривалим.

Разом з тим, суд першої інстанції встановивши, що з дня винесення наказу № 33-ОД, від 02.06.2015 року пройшло більше двох років, дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження в цій частині адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 02 серпня 2017 року, якою ОСОБА_3 в частині правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, вчиненого ним 02.06.2015 року, звільнено від адміністративної відповідальності, а провадження у справі відносно нього закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення та якою він

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у зв'язку з винесенням наказів по Лебединському районному територіальному центру соціального обслуговування, а саме наказів № 68-ОД від 22.12.2015 року, № 23-ОД від 01.04.2016 року, № 8-Від. від 26.05.2016 року, № 44-ОД від 01.07.2016 року, № 14-Від. від 04.07.2016 року, № 47-ОД від 03.08.2016 року, № 54-ОД від 01.09.2016 року, № 58-ОД від 01.10.2016 року, № 65-ОД від 01.11.2016 року, № 71-ОД від 01.12.2016 року, № 4-ОД від 11.01.2017 року, № 13-ОД від 01.03.2017 року, № 16-ОД від 01.04.2017 року і на нього, на підставі ст. 36 КупАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.