1Справа № 337/3485/17 3/335/1818/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, 01.02.1968року народження, який працює ПП «Берегіня» водієм, мешкає за адресою: м. Запоріжжя, б. Центральний, 3, кв. 278 - за ч. 1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БР № 008743 від 01.09.2017 року, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку з порушенням п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Як зазначено у протоколі, який склав інспектор ВПОДДЗ батальйону №1 УПП у місті Львів ДПП лейтенант поліції ОСОБА_2 01.03.2017 року ОСОБА_1 01.09.2017 року о 17 год. 02 хв. на 516км+800м а/м М-06 Київ-Чоп, керував „Рено Преміум 385 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з п/пр. Schmitz SPR 24L державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння , огляд на стан спяніння проводився у встановленому порядку із використанням технічного засобу «Драгер» № 6810 АRCE 0243 (2,31 проміля).

В порядку ч.1 ст. 268 КУпАП справа розглядалася за відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності в присутності захисника ОСОБА_3

Заслухавши захисника, який просив закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_4, дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання ,що вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами , через що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1ст. 130КУпАП, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_4 настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Згідно п.1.10 ПДР України учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Як вбачається з диспозиції ст.130КУпАП в відповідності до якої складений протокол субєктом вказаних в ньому дій є лице яке керувало транспортним засобом , тобто рухалося та здійснювало дорожній рух.

Як встановлено в судовому засіданні лейтенант поліції ОСОБА_5 зупинив водія ОСОБА_4 в 17-00 год. 01.09.2017року та склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР№236106 за ч. 1 ст.122 КУпАП яка міститься в матеріалах адміністративної справи.

Вищезгаданий протокол серії БР № 008743 від 01.09.2017 року, відносно ОСОБА_1 якому ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у звязку з порушенням п. 2.9а Правил дорожнього руху України був складений іншим поліцейським в 17-02 год. в час коли складалася постанова серії БР№ 236106 від 01.09.2017року , інспектором поліції ВПОДДЗ батальйону №1 УПП у місті Львів ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2 в час коли ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу, а був пішоходом на якого поліцейський ОСОБА_5 складав постанову.

Порядок такого огляду визначений ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного ,наркотичного . чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів ,що знижують увагу та швидкість реакції , затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015року.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного , наркотичного чи іншого спяніння або що до перебування під впливом лікарських препаратів .що знижують його увагу та швидкість реакції проводиться з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.

Як слідує із Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України N 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі Інструкція) за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

За положеннями Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають і сертифікат відповідності, і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Натомість, вказані докази не містяться у матеріалах справи, на них немає навіть посилань, при цьому своїми поясненнями суду захисник вказав на те, що за вимогою ОСОБА_1. останньому ніхто не надавав відповідні документи на робочий засіб вимірювальної техніки а його права та обовязки взагалі зачитали після складання та всіх подій згідно протоколу.

Згідно роздрукованої паперової інформації з приладу Драгер, останнє калібрування відбувалося 21.12.2016року згідно вище згаданої інструкції параграф 3 пункту 4 огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціальних технічних засобів. Так згідно інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810» має бути калібрований кожні шість місяців , тобто на день складання протоколу колібровка прибору була прострочена про що свідчать не вірні покази температури навколишнього середовища.

Крім того ,згідно параграфу 2 п.5 перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння про порядок застосування спеціального технічного засобу, чого не було зроблено поліцейськими при складанні протоколу, підтвердженням чого є відеодоказ наданий самими поліцейськими до адміністративного матеріалу.

Досліджені судом пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які записані у протоколі про адміністративне правопорушення як свідки, не містять відображення згоди ОСОБА_1 з результатами огляду та проведення такого саме поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, як і не містять посилання на те, який же саме спеціальний технічний засіб було використано поліцейським під час вказаного огляду без посилань на номер такого засобу, а свідчать про те що ОСОБА_1 був не згоден з таковими. В поясненнях свідків не відображена взагалі згода чи не згода ОСОБА_1 з направленням на огляд останнього в медичний заклад.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності її провину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав, вказуючи на те що ОСОБА_1 не перебував ні у якому стані спяніння, ознак якого той не мав, та мати не міг та відсутня взагалі диспозиція ст..130 КУпАП України.

Захисник ОСОБА_3 вважає, що у діях ОСОБА_1. відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. ст.130 КУпАП, оскільки грубо було порушено процедуру складення протоколу, на вулиці було +26С градусів , тоді як при проходженні на приладі «Драгер» в роздрукованій квитанції вказана температура +35С, що не відповідає дійсній температурі.

В судові засідання не одноразово викликалися поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_5 але в судові засідання вище згадані не зявилися.

Також с судові засідання неодноразово викликалась свідок ОСОБА_7 яка в судові засідання не зявилася. Визвати другого свідка подій ОСОБА_6 не представилося можливим оскільки поліцейський ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №008743 від 01.09.2017року не вказав адресу цього свідка.

Відповідно до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, обовязковому доказуванню підлягає наявність фактів в їх сукупності: факт керування особою транспортним засобом; знаходження цієї особи в стані алкогольного спяніння; відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пунктів 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7 Порядку).

Крім того, слід зазначити, що працівник поліції, виявивши перелічені вище ознаки спяніння, повинен запропонувати водію пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу при цьому, на вимогу водія показати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку, проінформувати як використовувати технічний засіб згідно інструкції до спеціального технічного засобу. Якщо на вимогу водія йому не показали сертифікат та свідоцтво, не проінформували як використовувати спеціальний технічний засіб і є при цьому свідки водій може правомірно відмовитися від проходження огляду, оскільки такий відбувався з порушенням Інструкції та Порядку, і як наслідок з порушенням ст. 266 КУпАП. Поліцейський повинен залучити двох свідків, які можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду. Свідок має чути пропозицію пройти огляд, в який спосіб водію пропонується пройти огляд, які є підстави в поліцейського для проведення огляду, з яких причин водій відмовився від огляду, в котрій годині йому було запропоновано та коли водій відмовився.

Згідно до ст. 266 КУпАП України, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до вимог ст. 266 ч.5 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підтвердження того, що водій ОСОБА_1. не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, крім протоколу про адміністративне правопорушення № БР 008743 від 01.09.2017, суду надійшли такі матеріали: акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів без номеру та дати; письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР№236106 від 01.09.2017року.

Дослідженням вищевказаних доказів встановлено наступне.

Щодо пояснень як свідків працівників поліції, то слід зазначити, що усі ці особи є заінтересованими у розгляді даного провадження, відтак до їх показів суд відноситься критично.

Так, як вбачається із матеріалів справи, в якості доказів до протоколу були долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Відповідно до Інструкції огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Більш того, слід зазначити, що в документах до адміністративної справи взагалі відсутні оригінал направлення водія на огляд в мед. установу та диск з відеозаписом.

В цей же час, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений процесуальної можливості самостійно збирати докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні правопорушення, отже, за відсутності відповідних клопотань, самостійне витребування доказів судом є неможливим.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, в силу п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантіїст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпції.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Отже прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази у сукупності, суд керується положеннями ст. ст.251,252 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції не винуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної не винуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Виходячи з вищенаведеного, не можна зробити висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому діяння поза розумним сумнівом, з огляду на що провадження у справі підлягає закриттю за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити у звязку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя: Воробйов А.В.