Справа № 308/5893/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю особи , щодо якої складено протокол ОСОБА_1, представника особи , щодо якої складено протокол адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду від 09.08.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого , мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 15.06.2017 року о 23:45 годині в місті Чоп по вулиці Князя Лаборця керував автомобілем марки Opel Omega, реєстраційний номерний знак АМ 7686ВК з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. ( десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік та стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду від 09.08.2017 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вказує , що у порушення Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року до матеріалів справи не було долучено направлення для проходження огляду водія у закладі охорони здоровя. Таким чином апелянт вважає , що працівники поліції діяли в супереч приписам інструкції . На думку апелянта судом першої інстанції не дотримано вимог ст. 280 КпАП України та не зясовано всіх обставин справи, необхідних для правильного вирішення справи, не задоволено клопотання про допит свідків , записаних як очевидців події , на спростування складеного протоколу, оскільки він дійсно був зупинений працівниками поліції , однак від проходження огляду не відмовлявся.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, доводи апелянта, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався не в повному обсязі.

Так, представник особи , щодо якої складено протокол звертався до суду першої інстанції з клопотанням про виклик свідків для перевірки обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення та надання відеозапису з відображенням вчиненого правопорушення.

Суд першої інстанції заявлене клопотання не вирішив , а лише дослідив письмові докази, та допитав як свідка ОСОБА_4 інспектора поліції, який зацікавлений у розгляді справи.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що у матеріалах наявне лише письмове пояснення одного із свідків . Апелянт стверджував , що свідки знаходилися у автомобілі поліцейських і до нього не підходили, жодних заяв в присутності свідків він не робив.

Апеляційний суд вказані твердження визнає обґрунтованими , з урахуванням відеозапису наданого на дослідження апеляційному суду з якого вбачається, що ОСОБА_1 наполягав на проходженні медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя , однак , працівники поліції його неодноразові вимоги проігнорували.

Крім того з постанови суду, у якій викладі показання свідка інспектора поліції ОСОБА_5 вбачається, що свідок ствердив про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд для виявлення стану алкогольного спяніння саме на місці зупинки транспортного засобу , після чого було запрошено двох свідків та складено протокол про порушення правил дорожнього руху.

Однак, згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі Інстркція), затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Судом апеляційної інстанції , з метою всебічного, повного та обєктивного зясування фактичних обставин справи було задоволено клопотання адвоката про виклик свідків.

Однак, на виклик суду, свідки (очевидці) , що вписані у протокол про адміністративне правопорушення у судове засідання не зявилися.

Апеляційним судом постановлено рішення про розгляд матеріалів справи на підставі поданих письмових доказів.

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_1 15.06.2017 року о 23:45 годині в місті Чоп по вулиці Князя Лаборця керував автомобілем марки Opel Omega, реєстраційний номерний знак АМ 7686ВК з ознаками алкогольного спяніння, від проходження медичного огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився та наполягав на проведення огляду у закладі охорони здоровя.

Працівник поліції порушив вимоги п.7 Інструкції та після відмови від проходження огляду на місці зупинки не забезпечив проведення огляду ОСОБА_1 в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Таким чином апеляційним судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх доказів про те, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України , а наявні докази : протокол про адміністративне правопорушення від 16.06.2017 року серії БР № 046927; пояснення свідка ОСОБА_6, рапорт ОСОБА_4 апеляційний суд оцінює критично та відхиляє, оскільки такі документи складені в наслідок порушень допущених поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином , на підставі досліджених та перевірених доказів та їх оцінки у сукупності , апеляційний суд приймає та враховує доводи апеляційної скарги про те, що у діяннях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою знайшли своє підтвердження , що зумовлює скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити .

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 09.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України скасувати.

Адміністративну справу щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у звязку із відсутністю у його діяннях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: