АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5636/17Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н.М.
Провадження № 33/789/276/17 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2017 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

за участю скаржника ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобоми на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 24 квітня 2017 року близько 04 год. 38 хв. по вул. Збаразькій в м. Тернополі керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Драгер та у ОСОБА_3 водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього Руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року, вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необєктивно розглянув адміністративну справу, вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про виклик свідків.

Посилається на неврахування судом неточностей у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім цього, вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляцію, просять постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24.04.2017 року серії БР №250929 інспектором 4 роти батальйону УПП у м.Тернополі ДПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 24.04.2017 року о 04 год. 38 хв. в м.Тернополі по вул.Збаразькій транспортним засобом марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, тремтіння пальців рук та факт його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатору Drager та в медичному закладі.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, ніким не спростований, тому є належними доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан спяніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 24.04.2017 року, які підтвердили, що були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився пройти тест на визначення ступеня алкогольного спяніння в установленому Законом порядку за допомогою газоаналізатора Drager та у медичному закладі.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан спяніння, його дії та ознаки спяніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння не можуть бути взяті до уваги, так як пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння працівниками поліції зроблена у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України 09 листопада 2015 року №1452/735, у присутності двох свідків, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою газоаналізатора Drager та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху.

Вважаю, що права ОСОБА_1, в тому числі, у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі Каракуця проти України, на справедливий розгляд справи не були порушені. Він неодноразово належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи, а його повторна заява про відкладення розгляду справи вірно оцінена судом першої інстанції як спосіб затягування процесу та уникнення відповідальності.

Усі інші доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не є підставою для скасування постанови суду.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення - ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 07 червня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7