Справа № 454/2412/17 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 33/783/1333/17 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника Матвійчук Г.М., потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Матвійчук Г.М. на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2017 року,

встановив:

постановою Сокальського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 340грн. судового збору.

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 12.07.2017 о 18 год. 20 хв. в порушення вимог п.2.5, п.10.9, 2.10 Правил дорожнього руху України, в ур. Гряда по вул. Центральна Шацького району Волинської області, керуючи автомобілем марки «Фольцваген Шаран», реєстраційний номер НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом, допустив наїзд на припаркований на узбіччі автомобіль марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок чого автомобіль марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП. Крім цього, водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння відмовився.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Матвійчук Г.М. оскаржив дану постанову, просить скасувати її, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП та звільнити ОСОБА_1 від сплати державного мита.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що дана постанова є необґрунтованою, незаконною та ухваленою з порушеннями закону. Апелянт вважає, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130, 124, 122-4 КУпАП, оскільки останній не керував транспортним засобом, не передавав керування іншій особі, що перебуває в стані сп'яніння та не вживав спиртні напої після ДТП, так як події ДТП не було. Звертає увагу, що суд першої інстанції не встановив наявності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в тому числі і в стані алкогольного сп'яніння та факту ДТП з участю належного ОСОБА_1 автомобіля, а виходив лише із припущень потерпілого про особу винного та факту пошкодження належного йому автомобіля «Мазда». Більше того, стверджує, що автомобіль належний ОСОБА_1 поліцейським не зупинявся, так як з 14.00 години перебував у зоні відпочинку.

Вивчивши матеріали справи №454/2412/17, заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника Матвійчук Г.М., потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 130, 124, 122-4 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130, 124, 122-4 КУпАП підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії АП2 №536129 від 12 липня 2017 року, серії АП2 №536130 від 12 липня 2017 року та серії АП2 №536131 від 12 липня 2017 року (а.с.1-3), схемою місця ДТП від 12 липня 2017 року (а.с.4), письмовими поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Доводи апелянта про те, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя першої інстанції врахував усі наявні в матеріалах справи докази.

Також апелянт вказує, що в даному конкретному випадку автомобіль належний ОСОБА_1 поліцейським не зупинявся, автомобілем останній не керував, а перебував у зоні відпочинку ще з 14.00 години та на вимогу поліцейського, який хотів встановити особу власника транспортного засобу «Фольксваген-Шаран» надав документи, що підтверджує особу та в подальшому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, однак такі доводи не спростовують вину ОСОБА_1, оскільки підстав вважати, що ДТП вчинила інша особа немає.

Більше того, представник Матвійчук Г.М. звертає увагу на те, що працівники поліції не з'ясували обставин винуватості чи причетності ОСОБА_1, проте такі доводи не знайшли свого підтвердження, оскільки згідно з протоколами протоколами про адміністративне правопорушення серії АП2 №536129 від 12 липня 2017 року, серії АП2 №536130 від 12 липня 2017 року та серії АП2 №536131 від 12 липня 2017 року (а.с.1-3) та поясненнями свідка ОСОБА_9 ОСОБА_1 від підпису протоколу та від дачі показань відмовився.

На стадії апеляційного провадження особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представником Матвійчук Г.М. не було наведено обґрунтованих доводів відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Матвійчук Г.М. - залишити без задоволення.

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області