АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-4 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП та неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня.

Згідно постанови, 15.03.2017 року при проведенні перевірки ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Сурікова, 3, головним бухгалтером, якого є ОСОБА_2 було виявлено порушення вимог пп. 49.18.2 п.49.18 ст. 49, п.51.1 ст. 51 розділу II та п.п. «б» п.176.2 ст. 176 розділу IV Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), яка полягає у порушенні встановлених строків на подання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку - податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за IV квартал 2016 року.

Тобто своїми діями, ОСОБА_2, як головний бухгалтер ПАТ «ОГХК», вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-4 КУпАП, просить її скасувати та постановити апеляційним судом нове рішення, якою провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 245 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин даної справи, що призвело до винесення незаконної постанови та безпідставного притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

При цьому зазначає, що висновок суду про несвоєчасне подання головним бухгалтеромПАТ «ОГХК» податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку - податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за IV квартал 2016 року, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується об'єктивними доказами, оскільки 03.02.2017 року ПАТ «ОГХК» в електронній формі було направлено та того ж дня було отримано контролюючим органом Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №1, а тому вважає, що суд безпідставно визнав її винною за ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

Також ОСОБА_2 просить поновити їй пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді від 20.06.2017 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки вона не повідомлялась та не була присутньою під час розгляду справи судом першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови отримала лише 11.08.2015 року.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбачені ст.294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити ОСОБА_2 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Переглядаючи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, вислухавши її пояснення на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 в порушенні нею вимог пп. 49.18.2 п.49.18 ст. 49, п.51.1 ст. 51 розділу II та п.п. «б» п.176.2 ст. 176 розділу IV Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), а саме несвоєчасне подання подання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку - податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за IV квартал 2016 року, є обґрунтованим та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №625/41-01 від 12.05.2017 року (а.с. 1), актом за результатами камеральної перевірки з питань дотримання строків подання податкової звітності до контролюючого органу (а.с. 4-5), згідно якого платником ПАТ «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» несвоєчасно подано до Офісу великих платників податків ДФС податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою №1ДФ за IV квартал 2016 року.

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення і ОСОБА_2 обґрунтовано була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 163-4 КУпАП.

Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_2 про те, що вона, будучи головним бухгалтером ПАТ «ОГХК», своєчасно подала податкову звітність до контролюючого органу, і її безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки остання не навела доказів на підтвердження вказаних обставин, а долучену до поданої апеляційної скарги копію квитанції №1 (а.с. 31), яка не підписана та не завірена посадовою особою ПАТ «ОГХК»,не можна вважати належним доказом своєчасності подання податкової звітності до контролюючого органу, а інших переконливих доказів, які б за своїм змістом безумовно спростовували висновки суду про те, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-4 КУпАП, у поданій скарзі та під час апеляційного розгляду справи остання не навела.

Враховуючи вищевикладене, постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-4 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП та неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова