АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/865/17 Справа № 202/3084/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ігнатенко В. В. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 26 червня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 25 квітня 2017 року о 22 годині 40 хвилин в м. Дніпро по пр. Слобожанському,73, водій ОСОБА_2, керував автомобілем Mazda, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння шкіри на обличчі) і в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для її оскарження, а постанову скасувати та закрити провадження по адміністративній справі щодо нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що суддя розглянув дану справу без його участі, про існування вказаної постанови дізнався лише 15 серпня 2017 року.

Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права, без належної оцінки наявних в матеріалах справи доказів.

Посилається на те, що матеріали справи не містять факту відмови від проходження огляду у медичному закладі, що в свою чергу виключає склад правопорушення, оскільки співробітники поліції не забезпечили доставку його для проходження огляду у медичному закладі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та пояснив, що погано себе почував, вжив ліки, у зв'язку з чим будь-яких пояснень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не надавав, та з цієї ж причини передав керування автомобілем своїй дружині, чи підписував він протокол про адміністративне правопорушення - достовірно підтвердити не може.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв'язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, яка прийнята за його відсутності, він отримав тільки 15 серпня 2017 року, а апеляційну скаргу подав 16 серпня 2017 року, дотримавшись 10-тиденного строку на її оскарження.

Твердження ОСОБА_2 щодо допущених порушень під час складання протоколу не заслуговують на увагу, оскільки під час його складання будь-яких зауважень, пояснень від нього не надходило, факт відмови від підписання протоколу не зафіксований, а міститься лише запис щодо відмови ОСОБА_2 від надання пояснень.

Доводи апеляційної скарги про те, що він вимагав від працівників поліції свідоцтво та сертифікат на технічний засіб, за допомогою якого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, не підтверджуються будь-якими доказами, а свідчить про те, що йому дійсно було запропоновано пройти огляд на місці на виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, що прийнята відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», а саме пунктами 1, 3 та 5 передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які надаються лише на вимогу особи.

Отже, оскільки в наданих матеріалах відсутні дані про вимогу особи пред'явити відповідні документи на технічний засіб, то доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Також не підтверджується наданими матеріалами те, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд у медичному закладі, оскільки із пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, а тому підстави стверджувати, що була порушена процедура складення протоколу-відсутні.

Посилання на докази, які підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наведені у постанові суду, якими є протокол про адміністративне правопорушення, підписаний ОСОБА_2 без зауважень, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить посилання на п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який порушено водієм, та який відмовився від проходження медичного огляду, письмові пояснення двох свідків.

Пояснення ОСОБА_2 щодо поганого самопочуття не підтверджуються будь-якими доказами, оскільки за медичною допомогою з його свідчень встановлено, що він не звертався.

Що стосується наявної в матеріалах справи розписки ОСОБА_3, то з її змісту вбачається, що вона отримала автомобіль для управління та зобов»язується його не передавати ОСОБА_2 по 27.04.2017 року, будь-яких зауважень щодо стану здоров»я ОСОБА_2 чи неправомірних дій працівників поліції зазначена розписка не містить, а тому не спростовує встановлені у суді першої інстанції обставини.

Зазначені висновки узгоджуються з постановою суду першої інстанції щодо підтвердження факту вчинення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв, підстав для його зміни немає.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_2 строк для подання апеляційної скарги на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко