АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/839/17 Головуючий у І-й інстанції - Курочкіна О.М.
Справа № 188/888/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, смт. Петропавлівка, вул.Червоноармійська, буд. 45,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 29 травня 2017 року о 12 годині 00 хвилин, на а/ш М-04 303 км, водій ОСОБА_2, керував трактором Т-150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота) і в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати та закрити провадження по адміністративній справі відносно нього.

Посилається на те, що суд не прийняв до уваги, що в присутності свідків він ніяких пояснень не надавав і не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан спяніння, а також пояснював, що він дійсно напередодні вживав пиво, але вранці 29 травня 2017 року перед виїздом на роботу та ввечері після роботи він проходив медичний огляд і ніяких ознак алкогольного спяніння медичним працівником у нього виявлено не було.

Вважає, що суд не перевірив наведені ним обставини справи та не заслухав пояснення свідків, працівників поліції і прийшов до помилкового висновку про скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Посилання на докази, які підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наведені у постанові суду, якими є протокол про адміністративне правопорушення, підписаний ОСОБА_2 без зауважень та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить посилання на п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який порушено водієм, пояснення самого ОСОБА_2, про те, що він на передодні випив алкогольний напій пиво, у звязку з чим відмовився від проходження медичного огляду, письмові пояснення двох свідків, а тому не є слушними доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів.

Тому доводи його апеляційної скарги щодо порушень його прав не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду.

Твердження апеляційної скарги щодо відсутності свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, не є слушними, оскільки зазначеними свідками підписано протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, надано письмові пояснення, в яких вказано, що водій ОСОБА_2 ухилився від огляду на стан алкогольного спяніння на місці та від проходження медичного огляду також відмовився, а тому відсутні сумніви в тому, що вони дійсно засвідчили факт відмови водія від проходження огляду на стан спяніння. Крім того, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 сам вказує на те, що він відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці та від проходження медичного огляду при двох свідках.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він проходив вранці і ввечері медичний огляд на робочому місці, про що є відмітки медичного центру на дорожньому листі, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до зазначеного листа виїзд водія мав місце о 7-15 год., а повернення- о 16-15 год., тоді як подія мала місце о 12-00 год., тобто мали місце тривалі проміжки часу більше 4 годин після огляду водія вранці до його зупинення працівниками поліції, та з моменту події до повернення водія в гараж та його огляду медичною частиною, у звязку з чим результати зазначених оглядів не можуть спростовувати встановлені судом першої інстанції обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Підстави для допиту свідків та працівників поліції судом першої інстанції відсутні, оскільки не вбачається, що такі клопотання заявлялись суду.

Отже, постановою суду першої інстанції обґрунтовано встановлено факт вчинення ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік є безальтернативним щодо водіїв, підстав для його зміни немає.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1