Справа № 296/6895/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: Покатілова О.Б.,

при секретарі: Бондарчук А.Г.,

за участю прокурора: Пянківського М.Ю.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, які надійшли з Управління захисту економіки в Житомирській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_1, -

за порушення вимог ч.1 ст. 172-6 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

До Корольовського районного суду м. Житомира 30 серпня 2017 року з Управління захисту економіки в Житомирській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією № 150 від 30.08.2017 року, складеного оперуповноваженим УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ Національної поліції України майором поліції ОСОБА_2 зазначено, що відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону), субєктом відповідальності за корупційні правопорушення є посадові особи юридичних осіб публічного права, не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «б» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Так, ОСОБА_1 з 29.01.2008 року по 28.03.2016 року працював у структурі Державної фіскальної служби. Наказом № 46-О від 28.03.2016 року був звільнений з посади начальника відділу персоналу Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області за п.1 ст. 40 КЗпП України. Проте в порушення вимог частини 2 статті 45 Закону ОСОБА_1 несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність повязану з виконанням функцій держави за минулий рік, а саме за 2016 рік, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України, при наступних обставинах.

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на працівників державної фіскальної служби. Отже, ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, повязані із корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КпАП України.

Пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону, передбачено, що Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Частиною 5 вказаної статті визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

щорічні декларації за 2016 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» знесено зміни до розділу XIII «Прикінцеві положення» Законом України «Про запобігання корупції», який доповнено пунктом 5-1, згідно з яким продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше.

У відповідності до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2016 рік 11.08.2017 року, тобто на 103 дні пізніше ніж передбачено законом.

ОСОБА_1 20.05.2015 року був ознайомлений з вимогами статті 45 Закону від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» про те, що особа яка припинила свою діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, повинна подати декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції. Щодо несвоєчасної подачі декларації за 2016 рік ОСОБА_1 пояснив, що з березня 2017 року намагався подати електронну декларацію, але не зміг цього зробити, тому що були проблеми технічного характеру.

Однак, рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.06.2017 року «Про визначення періодів, протягом яких спостерігались перебої у роботі інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визнано періоди неналежного функціонування ITC Реєстру.

На підставі викладеного ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він подав щорічну декларацію осіб, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік тільки 11.08.2017 року, тобто несвоєчасно без поважних причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КпАП України.

Уповноважена особа, якою складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, наведені обставини обґрунтовує доданими до протоколу матеріалами, а саме: копією особової картки ОСОБА_1; копією автобіографії ОСОБА_1; копією попередження про обмеження ОСОБА_1; копією наказу № 46-О від 28.03.2016 року; копією витягу з єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо подачі ОСОБА_1 декларації за 2016 рік 11.08.2017 року; поясненням ОСОБА_1; копією витягу з наказу Житомирської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Житомирській області від 25.12.2013 року № 205-О; рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.06.2017 року «Про визначення періодів, протягом яких спостерігалися перебої у роботі інформаційно телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що з 29.01.2008 року перебував на посаді начальника відділу персоналу Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області та наказом від 28 березня 2016 року був звільнений у звязку зі скороченням штату працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Перед звільненням подав декларацію в письмовому вигляді за минулий 2015 рік та декларацію за період роботи 2016 року, тобто станом на 28.03.2016 року, а саме на день звільнення по місцю роботи. В електронному вигляді декларацію не подав своєчасно, оскільки не мав фахових знань з компютерної техніки, повязаної з роботою на веб сайті. До Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подав декларацію за 2016 рік лише 11 серпня 2017 року, оскільки у нього не було відповідного електронного ключа для створення електронного кабінету, який він отримав лише в серпні 2017 року.

В судовому засіданні прокурор просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, оскільки вважає, що в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст. 245 КпАП України суд зобов'язаний всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КпАП України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.01.2008 року по 28.03.2016 рік працював у структурі Державної фіскальної служби. Наказом № 46-О від 28.03.2016 року був звільнений з посади начальника відділу персоналу Житомирської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області за п.1 ст.40 КЗпП України.

З протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, як припинила діяльність повязану з виконанням функцій держави за минулий, 2016 рік.

Відповідно до вимог статті 45 Закону України від 14.10.2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», особа, яка припинила свою діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, повинна подати декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Вказане свідчить про те, що на момент звільнення, тобто, 28.03.2016 року, ОСОБА_1 не був зобовязаний подавати декларацію в електронному вигляді як особа, яка припиняє свою діяльність, однак не звільнений від обовязку подавати декларацію як особа, яка свою діяльність вже припинила.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» внесено зміни до розділу XIII «Прикінцеві положення» Законом України «Про запобігання корупції», який доповнено пунктом 5-1, згідно з яким продовжено до 01 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше.

Згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав щорічну декларацію за 2016 рік 11 серпня 2017 року. Для кваліфікації діяння особи за ч.1 ст.172-6 КпАП України необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. Разом з тим, у випадках, передбачених ч.2 ст.45 Закону, тобто, у разі припинення здійснення діяльності, термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Крім того, системний аналіз вжитого в абз. 1 ч.2 ст.45 Закону формулювання «припиняє діяльність» дає підстави констатувати, що термін «припинення» за загальним правилом ( ст.36 КЗпП України) співвідноситься із терміном «звільнення» як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно правових актів, зокрема, з положень Закону України «Про державну службу» ( ст. 83).

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією ОСОБА_1 в письмових поясненнях до вказаного протоколу та в поясненнях, наданих ним в судовому засіданні зазначив, що умислу на вчинення ним правопорушення не мав, з березня 2017 року намагався подати електронну декларацію, однак за відсутністю необхідних знань в сфері роботи з компютерної техніки та роботи з веб сайтами зміг подати вказану декларацію лише в серпні 2017 року, після отримання ним електронного ключа та доступу до електронного кабінету.

Крім того, з наданих матеріалів справи про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_1 вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення оперуповноваженим УЗЕ в Житомирській області ДЗЕ НП України майором поліції ОСОБА_2 не доведено те, що ОСОБА_1 мав прямий умисел на ухилення від подачі ним декларації.

Вказане свідчить про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня субєктивна сторона правопорушення, як характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до правових позицій ВССУ від 22.05.2017 року « Щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності за окремі порушення, повязані з корупцією» вчинення діяння, передбаченого ст. 172-6 КпАП України через необережність виключає притягнення особи до адміністративно відповідальності.

Згідно ст. 247 п.1 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення та скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Приймаючи до уваги наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КпАП України підлягає закриттю, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 279, 283 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172 6 КпАП України закрити за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя О. Б. Покатілов