Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 33/781/317/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Панасюк І.В.
Категорія - ч. 2 ст. 172-6 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2017 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М. перевіривши апеляційну скаргу заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі заступник керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції вищевказаної статті.

Перевіривши апеляційну скаргу стосовно її прийнятності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» № 1952-VIII від 16.03.2017 року, що набрав чинності з наступного дня після його опублікування, зокрема з 16.04.2017 року, внесено зміни до ст. 294 КУпАП. Так, перше речення частини другої викладено в такій редакції: "Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу".

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, у вищезазначених статтях КУпАП дано вичерпний перелік суб'єктів, які наділені правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення, і чітко відмежовано право прокурора на оскарження постанов виключно в сфері застосування заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Так, положення ст. 250 КУпАП регламентують право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, пов'язаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт. Але за правопорушення, пов'язані з корупцією, він не застосовується.

До того ж, згідно з положеннями ст. 24 ЗУ «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, ідеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч. 7 ст. 24 чітко зазначено: «повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством».

Як убачається з постанови Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, мотивуючи тим, що ОСОБА_3, перебуваючи на посаді голови Гайворонської районної ради, за договором купівлі-продажу № 8046/2016/230206 від 07.12.2016 року, придбав транспортний засіб HYUNDAI SONATA, 2010 р.в., кузов НОМЕР_1 (інформація від РСЦ в м. Києві від 28.03.2017 року), вартістю відповідно до договору купівлі-продажу 130000 гривень, розмір якої перевищує 50 мінімальних заробітних плат встановлених на 1 січня 2016 року (тобто суму 68 900 гривень), та в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону №1700-VII, не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані на протязі 10 днів з моменту купівлі транспортного засобу. Несвоєчасне подання ОСОБА_3 повідомлення про зміну майнового стану було виявлено уповноваженим органом не пізніше 03.04.2017 року, тобто після отриманням УЗЕ в Кіровоградській області ДЗЕ НП України інформації з регіонального сервісного центру в м. Києві.

Оскільки до ОСОБА_3 постановою суду не застосовано заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням його особистої свободи як громадянина України, тому в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження судового рішення.

Крім того апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

У роз'ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією, зазначено що прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративне правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурор, який звернувся з апеляційною скаргою не наділений повноваженнями оскаржувати постанову судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року щодо ОСОБА_3, а тому у прийнятті апеляційної скарги слід відмовити, повернувши її прокурору.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу заступника керівника Новоукраїнської місцевої прокуратури на постанову Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.М. Онуфрієв