Справа № 500/4885/17
Провадження № 3/500/1393/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2017 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

06.09.2017 року до суду надійшов від Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області протокол, складений за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що 15 серпня 2017 року о 23:43 години громадянин ОСОБА_1, знаходячись на дитячому майданчику у дворі будинку №5 по вул. Фаногарійська в м. Ізмаїлі, висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадянки ОСОБА_2, чим порушив громадський порядок.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він зробив зауваження ОСОБА_2, яка сиділа на гойдалці на дитячому майданчику, щоб вона не каталася там, бо гойдалка поставлена там для дітей, на що ОСОБА_2 почала висловлюватися нецензурною лайкою на його адресу, та почала порушувала громадський порядок і спокій громадян. Зі свого боку він не допускав нецензурної лайки, з огляду на те, що його вже було притягнуто раніше до адміністративної відповідальності за нецензурну лайку, та він знає після цього, що таке допускати заборонено. Зазначив, що руками він ОСОБА_2 не чіпав, і лише після того як вона почала розгойдуватися та сперечатися з ним, ОСОБА_1 силоміць рукою зупинив гойдалку. Зазначив, що усі сусіди дуже болісно реагують на використання дитячого майданчику не за призначення та роблять усім дорослим зауваження, які заходяться на дитячому майданчику та не за призначенням його використовують. Після того як ОСОБА_2 почала погрожувати та дзвонити в поліцію, з боку притягуваного також було здійснено виклик поліції.

У судовому засіданні була допитана ОСОБА_2, яка зазначила, що вона сиділа на гойдалці та розмовляла по телефону, в той час до неї підійшов агресивно налаштований чоловік з ознаками алкогольного спяніння та в образливій грубій формі почав до неї чіплятися та вимагати, щоб вона відійшла від гойдалки. Після того як вона відповіла, що має не таку велику вагу, що може поламати гойдалку, та відмовилась вставати з неї, ОСОБА_1 почав їй грубіянити та висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою та під кінець силоміць взяв її за руку та стягнув з гойдалки. У звязку із такими діями притягуваного підскочив незнайомий чоловік, що знаходився неподалік, став між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та заборонив чіпати останню. Після вказаного ОСОБА_2 викликала поліцію. ОСОБА_2 зазначила, що не допускала нецензурної лайки. ОСОБА_1 знаходився у компанії із двома жінками, які також робили зауваження ОСОБА_2 та погрожували.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3, сусідка по подвірю ОСОБА_1, яка пояснила, що 15.08.2017р. після 23:00 знаходячись у себе вдома почула лайку та нецензурне висловлювання з подвіря, після чого вийшла на балкон та спостерігала конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на дитячому майданчику. Свідок побачила, що чоловік спокійно пояснював дівчині, що необхідно встати із дитячої гойдалки, на що ОСОБА_2 кричала у відповідь та нецензурно висловлювалась в бік ОСОБА_1 За плином часу сусіди почали спускатися на двір та висловлювати невдоволення галасом. Свідок також спустилася із своєї квартири та почала робити зауваження дівчині, та пояснювати, що вона не права. Також свідок, після приїзду поліцейських, їм пояснювала, що саме ОСОБА_2 вчинила сварку та висловлювалася нецензурно. ОСОБА_1 не чіпляв ОСОБА_2 та лише силою зупинив гойдалку, на що ОСОБА_2 почала кричати, що він її бє, однак це не відповідало дійсності.

Свідок ОСОБА_4 зазначив, що знайомий із ОСОБА_1 так як вони є сусідами. Зазначив, що прокинувся від галасу на подвірї та вийшов на вулицю. Там він дізнався, що ОСОБА_1 зробив зауваження дівчині, а вона почала на нього лаятися нецензурною лайкою. ОСОБА_1 не виражався нецензурно, та він взагалі не використовує нецензурну лайку.

Свідок ОСОБА_5, яка є співмешканкою притягуваного, зазначила, що ОСОБА_1 спокійно попросив ОСОБА_2 пересісти в інше місце, на що вона з самого початку почала його обзивати та висловлюватися нецензурною лайкою. Після цього підійшли сусіди та всі почали просити її пересісти, потім визвали поліцію. ОСОБА_1 не допускав агресивних висловів та нецензурної лайки. ОСОБА_2 він не торкався та лише рукою зупинив гойдалку. Свідок зазначила, що буде скаржитися на ОСОБА_2

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6, зазначив, що є сусідом притягуваного та знайомий з ним. Свідок сказав, що ОСОБА_1 попросив ОСОБА_2 встати з гойдалки, на що вона не погодилася. Він спочатку стояв метрів 20 від місця події, а потім підійшов ближче. ОСОБА_1 зупинив рукою гойдалку, та свідок не бачив, щоб він торкався дівчини. Сусіди передали поліцейськими колективне звернення на дії дівчини. Свідок зазначив, що обидві сторони конфлікту не висловлювалися нецензурною лайкою.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначили, що вони не були знайомі з жодною з сторін конфлікту та прийшли у цей двір, так як допомагають одній жительці з одного з будинків доглядати собаку. Вони бачили, що притягуваний агресивно чіплявся до дівчини, в грубій формі вимагав, щоб вона встала із гойдалки, спілкувався із нею образливо та нецензурною лайкою, на що дівчина вела себе досить культурно та намагалася перевести у жарт. Притягуваний був з явними ознаками алкогольного спяніння, знаходився у компанії ще двох жінок, які також кричали на ОСОБА_2 Потім притягуваний почав трясти гойдалку та різко за руку стягнув дівчину із гойдалки, нецензурно висловлюючись в бік ОСОБА_2 Після вказаного свідок ОСОБА_7 швидко кинувся на допомогу дівчині, щоб не допустити фізичного насилля над нею з боку притягуваного та став між ними, вимагаючи припинити чіплятися до дівчини. Після цього дівчина визвала поліцію, та всі почали чекати приїзду поліції. Після оформлення адміністративних матеріалів поліцейськими, вказані свідки запропонували ОСОБА_2 уїхати з ними випити кави, щоб більше не провокувати конфлікт, та вони разом уїхали.

Також свідок ОСОБА_7 сказав, що свідка ОСОБА_4, який допитувався до нього, взагалі не було біля місця, де відбувався конфлікт, та він зявився лише після конфлікту, отже його покази неможливо приймати до уваги.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, - тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

На думку суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, повністю доведена показами свідків, а також доводиться матеріалами справи, що досліджені судом, а саме: рапортом помічника чергового сектору Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 15.08.2017р., заявою ОСОБА_2 від 16.08.2017р., поясненнями ОСОБА_2, поясненнями свідків; висновком Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 05.09.2017 року за фактом повідомлення ОСОБА_4

Так із показів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_1 вчиняв нецензурну лайку та образливе чіпляння до ОСОБА_2, що свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення за ознаками ст. 173 КУпАП «Дрібне хуліганство».

Підстав піддавати сумніву покази вказаних свідків суд не знаходить.

При цьому, суд наголошує на наступному.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не знаходились біля притягуваного та ОСОБА_2 з самого початку конфлікту, про що вони самі й повідомили, що свідчить про те, що їх твердження, що ОСОБА_1 не допускав нецензурної лайки по відношенню до ОСОБА_2 не можуть достеменно виключати такі висловлювання з боку ОСОБА_1 в період часу, що свідки не були присутні поряд.

Крім того, усі свідки які наголошували, що нецензурно висловлювалась ОСОБА_2, а ОСОБА_1 вів себе спокійно, є сусідами та мешканцями вказаного двору, та висловлювали свою єдину позицію, що вони усі виступають проти знаходження дорослих на дитячому майданчику, про що вони усі зазначали під час допиту, що свідчить, про їх заінтересованості у результатах розгляду з метою засудження дії ОСОБА_2 щодо використання дитячої гойдалки. Отже з огляду на викладене, суд вважає, що покази свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можуть бути викривлені та направлені на виправдовування ОСОБА_1, так як його дії направлені на втілення активної позиції усіх сусідів, у тому числі й свідків, щодо недопущення використання дитячого майданчику не за призначенням. Вказані свідки від самого початку виступають проти ОСОБА_2, яка вчиняла дії, які вони засуджують, а саме - таке використання дитячої площадки.

Покази ОСОБА_5 суд оцінює критично, так як вона є співмешканкою притягуваного та не бажає притягнення його до адміністративної відповідальності. Висловила свою зацікавленість у покаранні ОСОБА_2 Крім того, вона також, як вбачається із показів її та інших свідків, приймала участь у конфлікті та сперечанні із ОСОБА_2

Отже суд робить висновок, що свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проявляли свою зацікавленість у притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, звільненні ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та не були безсторонніми спостерігачами наведених обставин. Також, як показали зазначені свідки, вони підписували колективне звернення до поліції на дії ОСОБА_2, про що наголосили свідки у своїх показах. Вказане свідчить про їх небезсторонність під час надання показів, та дає підстави суду оцінювати їх покази критично.

Також суд звертає увагу на те, що притягуваний умисно здійснював спробу ввести суд в оману щодо відносин із свідками. Так на твердження свідків, що вони знайомі із ОСОБА_1, він давав репліки, що лише здороваються на подвірї. Також, коли він питав у своєї співмешканки, чи приїхав свідок ОСОБА_6, він назвав його «Тёма», однак перед викликом судом вказаного свідка для допиту, показово вголос сказав попередньому свідку позвати «Артема» або «Антона», намагаючись зробити акцент для суду на тому, що йому не відомий взагалі цей свідок та його імя.

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 постановою Ізмаїльського міськрайонного суду від 19.04.2017р. вже притягувався до адміністративної відповідальності за статтею 173 КУпАП «Дрібне хуліганство», що свідчить про здібність вказаної особи здійснювати подібні дії.

До того ж, як вбачається із показів ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, притягуваний разом із компанією розпивав спиртні напої та знаходився під час події у стані алкогольного спяніння. Вказане не було заперечено притягуваним, та було лише акцентовано увагу ним, що він «ж не падав з ніг».

Таким чином з викладеного випливає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд наголошує на тому, що факт доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні нецензурної лайки в громадських місцях не свідчить про відсутність так само в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, так як судом встановлено з показів свідків, що ОСОБА_2 також використовувала нецензурні висловлювання, що може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде необхідним та достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 173 КУпАП. Суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф, буде достатнім, таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у звязку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворих стягнень, передбачених санкцією ст. 173 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 320 грн.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі семі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 119 (сто девятнадцять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_9