Провадження № 33/779/553/2017
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за його апеляційною скаргою (далі АС), на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 24 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України,?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять ) грн. 00 коп.

З постанови судді вбачається, що 05.09.2017 року о 20 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Юності, 23А, водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки «АЗЛК 21412 » н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд на стан вживання алкоголю, зі згоди водія, проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARВЕ 0059 у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Крім цього, суддя першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист та можливості подання доказів.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 24 листопада 2017 року щодо нього скасувати, закривши провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Від послуг захисника відмовився.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що дійсно 05 вересня 2017 року близько 20 год. 20 хв. він рухався на своєму транспортному засобі по вул. Юності, що в м. Івано-Франківську. Рухаючись по даній вулиці його зупинили працівники поліції за те, що в його транспортнім засобі не горіла лампочка лівої фари, в режимі ближнього світла. Зупинившись, до нього підійшли інспектори патрульної поліції, та заявили йому, що він знаходився в стані алкогольного сп'яніння, і запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки. Потім працівники поліції надали йому алкотестер «драгер» для проходження огляду на стан сп'яніння. Після проходження тесту, працівник поліції повідомив його, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, оскільки прилад показав результат 1,73 % проміле. В подальшому він працівникам поліції повідомляв, про те, що йому не відомо, що показує даний прилад, а також йому відмовлено в наданні свідоцтва про державну реєстрацію приладу та свідоцтва про повірку спеціального технічного засобу. Після чого склали протокол про адмінправопорушення за те, що він нібито керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Свідки при проходженні ним тесту та складані протоколу були присутні Крім цього, зазначив, суд першої інстанції грубо порушив його право на захист, оскільки розглянув справу без його участі.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2, який просить скасувати постанову, а провадження закрити; переглянувши відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції; перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи в суді і прийнятті рішення, оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Щодо доводів ОСОБА_2, викладених в АС про те, що суддя першої інстанції не взяв до уваги його клопотання про відкладення розгляду справи з 24.11.2017 року у зв'язку із перебуванням його на огляді у лікаря, про що було подано ним ксерокопію довідки міської поліклініки, і таким чином грубо порушив його право на захист, зокрема ст. 268 КУпАП, а саме не надав можливість надати пояснення у справі та скористатись правом на захист, є необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.11.2017 року, ОСОБА_2 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням на лікуванні та долучив до нього ксерокопію довідки міської поліклініки №3 м. Івано-Франківська, згідно якої він перебував на прийомі у лікаря травматолога 23.11. та 24.11.2017 року. Однак, як правильно зазначено у постанові судді першої інстанції Бандурою В.Я. подано ксерокопію вказаної довідки, яка належним чином не завірена та вона подана до суду першої інстанції саме 23.11.2017 року, яка за змістом підтверджує те, що 24.11.2017року ОСОБА_2 вже перебував на прийому у лікаря травматолога.

Оскільки судом першої інстанції вже неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому суд першої інстанції правильно розцінив це виключно, як спробу уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та строків притягнення до адміністративної відповідальності. За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, суддя прийшла до обґрунтованого висновку про те, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адже вона належним чином була повідомлена про місце і час розгляду справи.

Стосовно інших апеляційних вимог ОСОБА_2 скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, слід зазначити наступне.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Постанова судді від 24 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 винесена з дотриманням вимог вищевказаної статті цього Кодексу, згідно встановлених фактичних обставин вчиненого правопорушення.

При складенні протоколу водію ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с. 1).

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

Не зважаючи на заперечення у АС вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 219128 від 05.09.2017 року, з якого вбачається, що саме він 05.09.2017 о 20 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Юності,23А, керував автомобілем «АЗЛК 21412 » н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд на стан вживання алкоголю, зі згоди водія, проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 ARВЕ 0059 у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9 а) ПДР, за яке встановлена адміністративна відповідальність, за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що результат тесту показав 1,73 проміле (а.с.4,5); квитанцією тестування на алкоголь (а.с. 3); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6-7); рапортом працівника патрульної поліції (а.с.2) переглянутими відеозаписами з нагрудних камер інспекторів поліції вбачається, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та проходження ним огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином, приходжу до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Твердження апелянта про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, і спрямовані вони на вигородження його від відповідальності за вчинене.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції об'єктивно розглянув справу, правильно оцінив докази, і його висновок про те, що ОСОБА_2 порушив п. 2.9а ПДР, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, є правильним.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 24 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 немає.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк