Справа № 140/2152/17
Провадження № 33/772/881/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач: Бурденюк С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Бурденюк С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 15.09.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

в с т а н о в и в :

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 15.09.2017 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Згідно матеріалів справи, 15.08.2017 року о 16 год. 10 хв. в с.Селевінці по вулиці Борисюка Немирівського району, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «ВАЗ -2106» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан вживання алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. п.2.9 «а» ПДР України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 15.09.2017 року із закриттям провадження.

Вимоги мотивує тим , що при розгляді справи у суді він присутнім не був, копію постанови він не отримував, про наявність оскаржуваної постанови він дізнався у зв'язку з викликом працівників ДВС, копію постанови він отримав 8.11.2017 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав свою апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга останнього підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів провадження постановою судді Немирівського районного суду Вінницької області від 15.09.2017 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні парвопорушення, предлбаченого ч. 1 ст. 130 КУпаП, з накладанням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

В постанові зазначено, що ОСОБА_2 був присутнім у судовому засіданні та вину свою визнав, проте в матеріалах не вбачається факту належного повідомлення скаржника про день, час та місце розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення (судова повістка повернулась до суду у зв"язку з закінченням терміну зберігання).

Із матеріалів вбачається, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав 08.11.2017 року після написання заяви про видачу копії.

За обставин коли ОСОБА_2 не знав і не міг знати про наявність постанови судді від 15.09.2017 року апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і доводи апелянта апеляційний суд вважає законними.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності даної цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів провадження справа стосовно ОСОБА_2 в судовому засіданні була розглянута 15.09.2017 року.

Будь-яких достовірних даних про належне повідомлення апелянта про дату, час та місце розгляду справи відсутні, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає, що судовий розгляд справи було проведено з істотними порушеннями вимог процесуального закону, так як особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності не могла надати пояснення стосовно даного правопорушення та скористатись правовою допомогою адвоката.

За обставин коли суд розглянув справу з істотними порушеннями прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, суд в порушення вимог ст. 280 КУпАП не вжив належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді даної справи суд обмежився лише протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, внаслідок чого допустив однобічність та необ'єктивність своїх висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог цього Закону та вимог ст. 279, 280 КУпАП районний суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі, хоча зобов'язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом не дано оцінки тому, що за наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп'яніння, працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем, що є обов'язковим при такому правопорушенні. Ця обставина залишається не з'ясованою.

Апеляційний суд бере до уваги те, що згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції,і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Проте, в порушення зазначеної норми, протокол був складений без переліку ознак сп'яніння ОСОБА_2

Апеляційним судом Вінницької області у судове засідання викликався свідок ОСОБА_3, яка пояснила, що не бачила щоб ОСОБА_2 вживав спиртне чи керував в стані алкогольного сп'яніння. Чому в поясненні від неї працівники поліції її зазначили як свідка - їй невідомо.

Аналогічні показання дала допитана безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка крім того пояснила , що її син є інвалідом з дитинства , а тому не може бути свідком у справі., так як не розуміє та не усвідомлює значення своїх дій.

Також Апеляційним судом Вінницької області викликався працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 і який міг би усунити деякі неточності та неузгодженості щодо матеріалів, проте даний працівник поліції на виклик суду не з'явився з невідомих причин.

Наведені недоліки вказаного протоколу про адміністративне правопорушення свідчать про те, що цей протокол не відповідає вимогам закону.

Нечіткість, неконкретність та юридична некоректність цього протоколу про адміністративне правопорушення позбавляють суд можливості всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, у відповідності до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, оскільки за будь -яких умов це не усуне вищевказаних недоліків протоколу.

Виправлення недоліків та матеріалів таких протоколів не є компетенцією Апеляційного суду. Суд має право розглядати сам протокол про адміністративне правопорушення і матеріали справи в межах виключно саме цього протоколу.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунити вказані сумніви та суперечності в апеляційного суду не має процесуальної можливості.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 з дотриманням всіх процесуальних прав особи апеляційний суд встановив, що інкриміноване ОСОБА_2 правопорушення він вчинив 15 серпня 2017 року, про що в той же день шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення було розпочате адміністративне провадження.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КПК України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст. 38 КУпАП.

З вимог ч.2 ст. 38 КУпАП вбачається, що якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи правопорушення ОСОБА_2 вчинене 15.08.2017 року, а тому трьохмісячний строк накладення стягнення закінчився 18 листопада 2017 року.

Виходячи з аналізу положень ст. ст. 1, 7, 245 та п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП прихожу до висновку, що в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю без з'ясування обставин, передбачених ст. 280 КУпАП, в тому числі і встановлення винуватості особи у вчинені конкретного правопорушення.

Дані положення узгоджуються і із вимогами ст. 284 КУпАП, відповідно до яких по справі про адміністративне правопорушення орган/посадова особа/ виносить одну із таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2)про застосування заходів впливу; та 3) про закриття справи.

За таких обставин вважаю, що розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 - необхідно закрити.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суди покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.55 Конституції України ст. ст. 293,294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 15.09.2017 року, відносно ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 закрити підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя: