Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/932/17
Провадження № 3/499/363/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.12.2017 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Тимчук Р.М., розглянувши матеріали справи відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої директором ПСП «Україна» про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП),

В С Т А Н О В И В:

Державною екологічною інспекцією в Одеській області направлено в суд матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №000908 від 08 листопада 2017 року, за результатами планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПСП «Україна» встановлено факт порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме гр.ОСОБА_1 знаходячись на посаді директора ПСП «Україна» допустила провадження господарської діяльності підприємства без одержання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

У судове засідання ОСОБА_2 зявилася та вину не визнала, просила провадження закрити в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення за №000908 від 08.11.2017 року та інші матеріали, долучені до нього, суд дійшов до висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 має бути закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП виражена у вчиненні дій, що передбачають провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Обєктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно з ч.1 ст.3 Господарського кодексу (далі - ГК) України, під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У відповідності до положень підпункту 14.1.36. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що повязана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є директором ПСП, яке спеціалізується на вирощуванні зернових культур ( крім рису), бобових культур і насіння олійних культур та оптовій торгівлі зерном.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення з'ясовано, що в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено фактичних обставин правопорушення, не вказано, яким чином ОСОБА_2 здійснювала господарську діяльність, чи отримував він якусь вигоду (кошти) на свою користь, в чому полягала регулярність провадження господарської діяльності, повязаної з експлуатацією стаціонарних джерел викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря, при відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферу, таким чином не конкретизована обєктивна сторона правопорушення, яка передбачена ст.164 КУпАП

Також, відповідно до дослідженого акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПСП «Україна» на час проведення перевірки встановлено, що стаціонарні джерела викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря перебувають у неробочому стані, виробнича діяльність не здійснюється, у звязку із завершенням сільськогосподарських польових робіт, що повністю спростовує наявність обєктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у звязку з відсутністю доказів скоєння громадянкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та недоведеністю її вини у скоєнні зазначеного в протоколі правопорушення, провадження по справі підлягає закриттю (за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення), відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.164-1 ч.1, ст.ст.9,245,247,251,276,280,283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у звязку з відсутністю в її діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

Суддя:ОСОБА_3