Провадження №3/760/4918/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: судді - А.М. Педенко
за участю: секретаря - І.І. Черевач
прокурора А.О. Чеченєвої
особи відносно якої розглядається
адміністративний матеріал - ОСОБА_1
захисника О.М. Довженко
розглянувши матеріали, що надійшли від Управління захисту економіки у місті Києві ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 обіймаючи посаду начальника відділу альтернативної та відновлювальної енергетики управління генеруючих підприємств Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону. Відповідно до своєї посади ОСОБА_2 в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», за реєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 № 1153/29283, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, а саме: про отримання 02.12.2016 доходу у вигляді квартири загальною площею 45 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що він є державним службовцем категорії «Б» та займає посаду начальника відділу альтернативної та відновлювальної електроенергетики управління генеруючих підприємств Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики НКРЕКП. Відповідно до Наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.06.2015 № 97, був призваний під час мобілізації до лав Збройних сил України. Відповідно до Наказу НКРЕКП від 11.06.2015 № 216-К був увільнений від виконання обов`язків за посадою на період проходження військової служби за призовом під час її з 11.06.2015 до дня фактичної демобілізації. На підставі Наказу НКРЕКП від 01.11.2016 № 350 - К у зв`язку із закінченням військової служби за призовом під час мобілізації, він приступив до виконання обов`язків начальника відділу альтернативної та відновлювальної електроенергетики управління генеруючих підприємств Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики з 01.11.2016. Виконуючи свій військовий обов`язок, він був обмежений у доступі до засобів масової і спеціальної нормативної інформації, а відтак не був ознайомлений із рішеннями Національного агентства «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та про «Форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування». На першому етапі роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави, тобто з 01.09.2016 по 31.10.2016, декларація за 2015 рік у порядку, визначеному розділом VII Закону України «Про запобігання корупції», ним не подавалась. Право на неподання на першому етапі декларації під час проходження військової служби знайшло відображення в приписах абзацу першого частини п`ятої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», за якими дія розділу VII цього Закону не поширюється на військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації. Тому, станом на 01.11.2016, він не був зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави (надалі -Реєстр), особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису не отримував. Відтак, власного персонального електронного кабінету, відкритого за правилами встановленими Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3 (надалі -Порядок №3), він не мав. Відповідно до Наказу НКРЕКП від 01.11.2016 № 691 -в (з 01.11.2016 по 16.12.2016 перебував у відпустці. Оскільки видача особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису здійснювалась централізовано уповноваженою особою НКРЕКП, він був позбавлений можливості їх отримання щонайменше до закінчення відпустки. Під час перебування у відпустці, 02.12.2016 ним отримано в дар від матері квартиру загальною площею 45м2 за адресою: АДРЕСА_2 . Однак, за відсутності персонального електронного кабінету у Реєстрі, особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису він не мав можливості протягом десяти календарних днів повідомити, у встановленому порядку, Національне агентство про суттєві зміни в його майновому стані.
ОСОБА_3 допитаний в судовому засіданні пояснив, що співробітниками відділу УЗЕ у м. Києві ДЗЕ НП України було виявлено факт не повідомлення про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_2 на підставі зібраних матеріалів було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 . Від будь яких пояснень та підпису протоколу ОСОБА_2 відмовився. Оформлення матеріалів для протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 проводився в рамках КУпАП.
Прокурор Чеченєва А.О. вважала озвучені причини своєчасного не повідомлення про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_2 не поважними. Складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 таким який відповідає вимогам законодавства, а тому зважаючи на вищевикладене просила визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківками з офіційного сайту - Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3
ОСОБА_2 було відомо, що він є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, він був обізнаним з вимогами Закону, а тому був зобов`язаний повідомити про суттєві зміни у майновому в визначені Законом строки.
Тому аналізуючи пояснення правопорушника та матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тобто не повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, без поважних причин.
Однак, відповідно до статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Встановлено, що правопорушення ОСОБА_2 було вчинено 12.12.2016 р., та виявлено в 20.06.2017 року, тобто на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились, тому суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 38, 172-6 ч. 2, 247 п. 7, 251 КУпАП, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя: