АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/848/17 Головуючий у І-й інстанції - Сенчишин Ф.М.
Справа № 199/5022/17 Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження щодо:

ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

закрито за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Мотивуючи своє рішення про закриття провадження, суд першої інстанції послався на те, що в умовах дорожньої обстановки, що склалася, дії водія ОСОБА_4 не знаходяться в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, його дії останнього не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ОСОБА_4, як такий що рухався по головній дорозі, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг мав право першочергового проїзду саме такого перехрестя і судом в діях останнього не встановлено порушень правил дорожнього руху, які б знаходилися в причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_5. в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що дана постанова судді першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням норм процесуального права а викладені в постанові суду висновки не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що системний аналіз суду щодо не обов'язкового встановлення дорожнього знаку 2.3 ПДР України перед вищезазначеним перехрестям не вірний та такий що не відповідає національному стандарту, на який посилаються ПДР України та вимогам Конвенції про дорожні знаки і сигнали (Відень, 1968 р.) Європейської угоди, що доповнює Конвенцію (Женева, 1971 р.)», оскільки «п. 10.4.4 Знак 2.3 «Головна дорога» повинен застосовуватись для позначення ділянки дороги, під час руху якою транспортні засоби мають переважне право проїзду перехрестя, і установлюється на початку такої ділянки дороги. У населених пунктах знак 2.3 повинен повторюватись перед кожним перехрестям, де надано переважне право проїзду перехрестя.

Також зазначає, що суд своїм рішенням породив подвійні стандарти дії водіїв при під'їзді до одного і того-ж перехрестя у одному і тому-ж напрямку, в залежності чи проїжджав він перехрестя з вул.Моторною. Вважає, що водій ОСОБА_4 не може мати привілеїв при перетині вказаного перехрестя, перед водіями, які рухаються з ним в одному напрямку та не проїжджали знак головної дороги на перехресті з вул. Моторною. Бачення суду щодо наявності на вул. Гуртовій знаків «Дати дорогу», не впливає на оцінку дій водія ОСОБА_4. який рухається по проїзній частині вул. Передової, вночі, так як дані дорожні знаки при під'їзді до перехрестя по ходу руху водія ОСОБА_4 не видно (фотознімки у матеріалах справи), а основне - їх інформація не спрямована та не передбачена для сприйняття водіями у його напрямку, та може стосуватися лише оцінки дій водіїв, які під'їжджають до перехрестя по вул. Гуртовій.

Вислухавши ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5., ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що дана постанова судді першої інстанції є незаконною оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не надано належну оцінку всім наявним доказам, що суперечить прозорому, всебічному та повному дослідженню обставин., є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції, були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Як вбачається з постанови судді першої інстанції, закриваючи провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно водія ОСОБА_4 за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, між діями ОСОБА_4, в даній дорожній обстановці та дорожньо-транспортною пригодою, що сталася відсутній причинно-наслідковий зв'язок.

Такий висновок судді першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5., посилається на те, що знак 2.3 «Головна дорога» повинен застосовуватись для позначення ділянки дороги, під час руху якою транспортні засоби мають переважне право проїзду перехрестя, і установлюється на початку такої ділянки дороги. У населених пунктах знак 2.3 повинен повторюватись перед кожним перехрестям, де надано переважне право проїзду перехрестя. Однак такі доводи є необґрунтованими і безпідставними.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_4 інкримінується порушення п. 16.12 ПДР України.

За приписами п. 16.12 Правил дорожнього руху України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

У даному випадку, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку, що вирішення питання наявності у діях водія ОСОБА_4 порушення правил дорожнього руху фактично зводиться до встановлення того, чи є перехрестя вул. Передової та вул. Гуртової м. Дніпро перехрестям рівнозначних чи нерівнозначних доріг.

Так, з наявної довідки Департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради № 4/1-302 від 19 липня 2017 року вбачається, що на перехресті вул. Передова - вул. Моторна, наявні дві одиниці знаку 2.3 «Головна дорога», на перехресті вул. Передова - вул. Гуртова наявні дві одиниці знаку 2.1 «Дати дорогу», що відображено і на схемі події.

Матеріалами справи встановлено, і не заперечується учасниками ДТП, що при повороті з вул.. Моторної на вул.. Передова встановлений знак 2.3 «Головна дорога» з табличкою 7.8, яка вказує напрямок головної дороги на вул. Передова.

Відповідно до п.2.6 розділу 33 ПДР України, знаки 2.1-2.3, 2.5 і 2.6 встановлюються безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги, крім того, знак 2.3 на початку, а знак 2.4 - в кінці головної дороги. Знак 2.3 - з табличкою 7.8 обов'язково повторюється перед перехрестям, на якому головна дорога змінює свій напрямок.

Як вбачається з наданих схем, дорога у напрямку вул. Передова до місця зіткнення вул. Гуртової, не змінює свій напрямок, а тому відповідно до вказаних правил дорожнього знаку 2.3 - з табличкою 7.8 "Напрямок головної дороги" передбачає продовження напрямку головної дороги по вул.. Передова і на перехресті з вул. Гуртова, і не потребує в даному випадку повторювання цього знаку, оскільки вул.. Передова до вул.. Гуртова не змінює свого напрямку.

Окрім того, згідно схеми місяця ДТП і доданих фототаблиць, на перехресті вул. Гуртовій та вул. Передовій у напрямку руху водія автомобіля Лексус, вбачається наявність знаків дорожнього руху 2.1 «Дати дорогу».

Таким чином, зазначене перехрестя неможливо вважати як перехрестям рівнозначних доріг, а тому посилання захисника ОСОБА_5. стосовно того, що на головній дорозі, перед кожним перехрестям повинен дублюватися знак 2.3 «Головна дорога», у тому числі і перед перехрестям з вул. Гуртова, є необґрунтованими та спростовуються Правилами дорожнього руху і вказаними вище обставинами наявними в матеріалах справи.

Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5., що водій Лексуса ОСОБА_3 не міг бачити знаку «Дати дорогу», який наявний на вул. Гуртовій з боку його руху, оскільки він встановлений у місці, де закритий гілками дерева, не впливає на оцінку дій водія ОСОБА_4

Таким чином, водій ОСОБА_4 наближаючись до перехрестя вул. Передової та вул. Гуртової був проінформований про те, що саме він рухається по головній дорозі, що виключає порушення інкримінованих йому Правил дорожнього руху і спростовує посилання захисника ОСОБА_5. на те, що водій ОСОБА_4 рухався по рівнозначній дорозі і зобов'язаний був пропустити автомобіль «Лексус», який рухався з правої сторони з вул. Гуртова.

Щодо посилань адвоката в апеляційній інстанції в підтвердження доводів стосовно вини ОСОБА_4 на наявність висновків експертного дослідження № 10.1/049 - Д від 29.06.2017 року експерта Драгана В.М., то суд першої інстанції дав обґрунтовану оцінку цьому висновку, не прийнявши його до уваги, з мотивів наведених у оскаржуваній постанові, з чим погоджуюсь, оскільки даний висновок зроблений на підставі даних, які не відповідають фактично встановленим обставинам.

Підсумовуючи викладене, погоджуюсь з кінцевим висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному зв'язку з ДТП.

Інші докази наявності вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні, і стороною в апеляційній інстанції не надано.

На переконання суду апеляційної інстанції, при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідив усі обставини справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_4 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Інших порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження щодо ОСОБА_4, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області : О.М. Кононенко