Справа № 363/1631/17 Головуючий у І інстанції Котлярова І. Ю.
Провадження № 33/780/688/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 23.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 серпня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2017 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2017 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого директором ООО «Бізнес груп», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06.04.2017 року, близько 23.30 год. в м. Вишгороді по вул. Спаська керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук), від огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою технічного засобу «Драгер» відмовився в присутності двох свідків та в приміщенні Вишгородської ЦРЛ відмовився підписувати висновок про огляд на стан алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, при неповному зясуванні судом обставин, що мають значення для справи, а висновки, викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи. На думку апелянта, суддя першої інстанції під час розгляду адміністративного матеріалу не усунула наявних суттєвих розбіжностей в показах свідків, не встановила фактичних обставин справи і не надала можливості йому і його захиснику заявляти клопотання про виклик в якості свідків осіб та давати пояснення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Також, пояснив, що своєї вини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки під час зупинки автомобіля працівниками поліції, він за кермом не перебував. Автомобілем на той час керувала його цивільна дружина, яка і надала працівниками поліції документи на автомобіль і своє та його посвідчення водія. Після цього, працівники поліції попросили відкрити багажник автомобіля, на що він погодився і вийшов з автомобіля на вулицю і в цей час йому сказали, що він перебуває в стані алкогольного спяніння. При цьому, вказаний факт він не заперечує, оскільки автомобілем не керував, а тому тоді і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показами поліцейських ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які в судовому засіданні першої інстанції пояснили, що 06.04.2017 року близько 23.30 год., під час здійснення патрулювання, ними був зупинений автомобіль НОМЕР_2, за кермом якого перебував ОСОБА_2 та який на їх прохання передав документи на автомобіль і посвідчення водія, від водія було чутно запах алкоголю. На запитання чи вживав водій спиртні напої, останній закрив вікно і поїхав з місця зупинки. Наздогнавши автомобіль, вони побачили, що за кермом сидить уже пасажирка автомобіля, а сам ОСОБА_2 пив пиво біля готелю. Від проходження медичного огляд на стан спяніння ОСОБА_2 відмовився в присутності свідків, а після доставляння його до приміщення Вишгородської ЦРЛ, відмовився від підпису висновку про огляд на стан алкогольного спяніння, після чого на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення;

-показами свідка ОСОБА_6, який пояснив, що 06.04.2017 року близько о 23.30 год., перебуваючи на території готелю «Вишеград» бачив, як до парковки готелю заїхав автомобіль НОМЕР_2, із за керма якого вийшов ОСОБА_2, а за кермо автомобіля пересіла дівчина;

-даними, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 042980 від 07.04.2017 року, згідно якого, ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, від огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків;

-висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції від 06.04.2017 року, згідно якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння;

-письмових поясненнях свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, згідно яких, останні були присутніми під час відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння та іншими матеріалами адміністративної справи (а.с. 2-5).

На підставі зазначених доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП наклав на нього стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом та розміром сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень.

З даним висновком суду першої інстанції апкляційний суд погоджується.

При цьому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що пояснення ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді першої інстанції та були надані ним для уникнення відповідальності і суперечать наданим поясненням поліцейських і свідка ОСОБА_6, а пояснення свідка ОСОБА_9 не були прийняті судом до уваги, оскільки остання є цивільною дружиною ОСОБА_2 та може свідчити на його користь.

Надані ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 і ОСОБА_12 розцінюються судом критично і не беруться до уваги, оскільки особи свідків не були засвідченні належним чином та свідки не були попередженні про кримінальну відповідальність. Крім того, з письмових пояснень вбачається, що ці особи не були свідками зупинки автомобіля НОМЕР_2 працівниками поліції.

Враховуючи зазначене, на думку апеляційного суду, постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2017 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 27 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1