Справа № 346/5082/17
Провадження № 33/779/577/2017
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Бирич Н. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.11.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді від 27.11.2017 року встановлено, що 29.10.2017 року о 22 год. 40 хв. в м. Коломиї по вул. Миколайчука, ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки Рено Трафік д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд проводився в Коломийський ЦРЛ. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою судді, апелянт ОСОБА_2 14.12.2017 року за №20249/17 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді із закриттям провадження у справі, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В якості причини пропуску строку апелянт зазначив те, що повістку отримала його мати, та повідомила йому про це 05.12.2017 року, коли він повернувся з м. Києва, проте справу вже було розглянуто у його відсутність. Апелянт вважає, що судом порушені вимоги ст. 268 КУпАП в частині ненадання йому можливості надати пояснення, заявити клопотання тощо.

Перевіривши матеріали справи, обставини, на які посилався апелянт в частині поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, вважаю, що клопотання про поновлення строку на оскарження задоволенню не підлягає, у зв'язку із чим апеляційну скаргу належить повернути апелянту за таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той же час, згідно вказаної вище норми, розгляд справи можливий за відсутності особи, яка притягається до відповідальності у випадку, якщо особу своєчасно сповістили про час і місце розгляду справи, а вона не з'явилася і до того ж від неї не поступало клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, в матеріалах провадження міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення на ім'я ОСОБА_2, а саме повістки про виклик до суду 27.11.2017 року, з якого вбачається, що вказане поштове відправлення вручене 13.01.2017 року - ОСОБА_4 (а.п. 8).

Вбачається, що повідомлення про виклик до суду було направлено на адресу, вказану ОСОБА_2 працівникам поліції, та зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка співпадає з адресою проживання, зазначеною ОСОБА_2 в апеляційній скарзі (а.п. 1).

Тобто повістку про виклик в судове засідання для ОСОБА_2 отримала завчасно ОСОБА_4 за місцем проживання останнього, що згідно з його апеляційною скаргою є його матір.

Діючим законодавством передбачено, що повістка про виклик до суду може бути вручена під розписку дорослому члену сім'ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи, для передачі цій особі.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки.

Відповідно до рішення Європейского Суду з прав людини у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України розгляд справ в судах відбувається відкрито.

Вказаний конституційний припис гарантує, в свою чергу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Отже, доводи ОСОБА_2 про те, що про час розгляду в суді справи йому стало відомо від матері по приїзду з Києва - 05.12.2017 року, є такими, що не підтверджені будь-якими належними доказами.

Посилання апелянта як на підставу поновлення строку на те, що на розгляд справи дається три місяці, проте в суді справу було розглянуто 27.11.2017 року не ґрунтується на законі, оскільки згідно ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у 15-денний строк з дня одержання судом протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

В апеляційній скарзі не наведено переконливих мотивів для визнання причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними.

Поважними причинами можуть бути визнані: важка хвороба учасника процесу, стихійне лихо, смерть або важка хвороба близького родича учасника процесу та інше. Вказаний перелік причин не є вичерпним.

Отже, посилання апелянта на те, що повістку про виклик отримала його мати, а також на несвоєчасне отримання ним копії постанови судді, як на підстави вважати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, є безпідставні, оскільки строк на оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

З супровідного листа суду вбачається, що копія постанови була надіслана на адресу апелянта 27.11.2017 року (а.п. 11).

Враховуючи вищенаведені обставини, зокрема, що особа, яка проживає разом з ОСОБА_2 - ОСОБА_4, що є його мати, завчасно отримала під підпис повістку про виклик останнього до суду, доходжу висновку, що поважних причин пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови суду, а саме протягом 10 днів з дня винесення постанови суду, зокрема - з 27.11.2017 року по 07.12.20107 року включно, не встановлено.

Інших причин, які б об'єктивно перешкодити ОСОБА_2 своєчасно подати апеляційну скаргу, апелянт не наводить.

За таких обставин, доходжу висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 27.11.2017 року, у зв'язку із чим в поновленні строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 належить відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянта.

Таке рішення не позбавляє доступу до правосуддя та права на справедливий суд осіб, які наділені правом на апеляційне оскарження, відповідно до приписів КУпАП.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги, не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанову судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.11.2017 року.

Апеляційну скаргу повернути апелянту - ОСОБА_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло