Номер провадження: 33/785/811/17
Номер справи місцевого суду: 491/177/17
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Стояновій Л.І., в присутності особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Ананьївського районного суду Одеської області від 18.04.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, працює водієм, проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.01.2017 року, біля 08 години 10 хвилин, рухаючись по вул. Перемоги, с. Олександрівка Чорноморського р-ну Одеської області, керував автомобілем марки «ЗІЛ-138» д/з НОМЕР_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, відповідно до висновків експрес тестування на алкоголь №577 від 21.01.2017 року, проведеного на місці вчинення правопорушення о 08 год. 36 хв. за допомогою алкотестера «Drager Alcotest-6810», відповідно до результатів якого, вміст алкоголю в крові ОСОБА_3 становив 0,25 проміле.

За вказаним фактом співробітниками поліції було складено складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №562214 від 21.01.2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заперечуючи проти постанови судді, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи.

При цьому апелянт вказав, що в день адміністративного правопорушення, ні днем раніше він не вживав алкоголь, з протоколом серії АП1 №562214 від 21.01.2017 року він не погоджується та вважає, що при проходженні алкотестера «Drager Alcotest-6810» працівниками поліції був порушений порядок проходження тесту, неправильне використання пристрою алкотестера. В зв'язку з цим, при проходженні апелянтом тестування алкотестер і показав, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_3 становив 0,25 проміле.

Крім того, апелянт послалася на неповноту судового розгляду та не дослідження усіх доказів у справі, оскільки у судовому засіданні не були допитані свідки адміністративного правопорушення 21.02.2017 року.

Відповідно до цього, ОСОБА_2 просить постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 18.04.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо його невинуватості у правопорушенні, за вчинення якого на нього було накладено адміністративне стягнення, то апеляційний суд приходить до висновку про таке:

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обґрунтовуючи своє рішення в частині винуватості ОСОБА_2 у вчинені зазначеного правопорушення, суддя районного суду послалася як на докази: протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 № 562214 від 21.01.2017 року, результатами експрес тестування на алкоголь № 577 від 21.01.2017 року, проведення на місці вчинення правопорушення о 08 годині 36 хвилин за допомогою алкотестера «DRAGER Alcotest-6810» згідно якого зміст алкоголю в видихуваному ОСОБА_2 повітрі становив 0,25 проміле, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

В апеляційному суді ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити. При цьому ОСОБА_2 заперечив проти вчинення ним адміністративного правопорушення та пояснив, що 21.01.2017 року, у час і в місці , які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, він їхав в автомобілі НОМЕР_1 і був зупинений співробітниками поліції. Причиною зупинки було те, що зі слів робітників поліції він їхав без світла. Після зупинки поліцейські перевірили його автомашину, а саме один з агрегатів, що на їх думку не відповідав номеру. Коли було з'ясовано, що агрегат автомобіля в нормі, то у співробітників поліції виникли підозри з приводу керування ним автомобіля в стані алкогольного сп'яніння. Йому було запропоновано пройти тест на алкогольний стан за допомогою пристрою «DRAGER Alcotest» і він з цим погодився, так як знав, що тверезий. Коли він продув «DRAGER Alcotest» і той показав наявність алкоголю, то він з цим одразу не погодився, так як ковпачок пристрою до перевірки вже був відкритий. На місце був викликаний власник авто, який вказав йому на необхідність додаткової перевірки в умовах медичного закладу. Він став вимагати цього від поліцейських, однак його не стали слухати і склали адміністративний протокол. Крім того, він погодився з тим, що скоїв адміністративне правопорушення і підписав протокол, так як працівники поліції погрожували йому забрати автомобіль на штрафний майданчик. Після цього він самостійно пройшов огляд на знаходження в стані алкогольного сп'яніння в лікарняному закладі, де було встановлено, що в його крові є 0,13 проміле алкоголю, що не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. В зв'язку з цим вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення і просить постанову суду скасувати.

На перевірку доводів апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_2, апеляційним судом був допитаний в якості свідка ОСОБА_6, який показав суду, що ОСОБА_2 доводиться йому братом і в той день керував транспортним засобом, який належить йому. При цьому брат ніколи не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Свідок пояснив, що дійсно, як власник автомобіля, був викликаний на місце події і в нього з співробітниками поліції виник конфлікт, так як він теж був не згодний з результатами тесту на наявність у ОСОБА_2 стану алкогольного сп'яніння і вимагав від поліцейських проведення огляду в умовах медичного закладу, але його ніхто не слухав. Підтверджує, що ОСОБА_2 дійсно підписав протокол, так як їм погрожували забрати машину на штрафний майданчик.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 21.01.2017 року, біля 08 години 10 хвилин, рухаючись по вул. Перемоги, с. Олександрівка Чорноморського р-ну Одеської області, керував автомобілем марки «ЗІЛ-138» д/з НОМЕР_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, відповідно до висновків експрес тестування на алкоголь №577 від 21.01.2017 року, проведеного на місці вчинення правопорушення о 08 год. 36 хв. за допомогою алкотестера «Drager Alcotest-6810» та відповідно до результатів зазначеного тесту вміст алкоголю в крові ОСОБА_3 становив 0,25 проміле.

Згідно ст. 266 КУпАП,огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

За таких обставин, апеляційний суд вважає обгрунтованими доводи апелянта ОСОБА_2 з приводу того, що він вимагав від працівників поліції додаткового обстеження на стан алкогольного сп'яніння в умовах медичного закладу і це знайшло своє підтвердження як в поясненнях особи, яка притягнута до відповідальності, так і свідка ОСОБА_6

Крім того, з оглянуто в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису з місця події вбачається, який надав ОСОБА_2, вбачається, що між працівниками поліції та прибулим на місце свідком ОСОБА_6 виник конфлікт на ґрунті того, що він вимагав проведення повторного огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 в умовах медичного закладу, посилаючись на те, що пристрій «Drager Alcotest» надав невірні показники, але ці вимоги були ними проігноровані.

На підтвердження цього доводу свідчить також акт медичного закладу Комунальної установи «ОО МЦПЗ» від 21.01.2017 року згідно якого за результатами огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння… наявність алкоголю в крові склала - 0,13 проміле, що відповідає діагнозу - тверезий / а.с. 28 /.

Апеляційний суд не може погодитись з висновком районного суду з приводу критичного ставлення до цього документу, так як вважає, що його наявність насамперед підтверджує доводи апеляційної скарги про незгідність апелянта з даними тесту стан алкогольного сп'яніння, зробленими на пристрої «Drager Alcotest».

Крім того, з чеку пристрою «Drager Alcotest» вбачається, що огляд ОСОБА_2 було проведено о 8 годині 36 хвилин, а в медичному закладі останній був оглянутий о 10 годині 40 хвилин, що не є тривалим часом, на що послався районний суд та не могло значно впливати на результати тестів.

Також слід звернути увагу на невідповідність часу, вказаному в документах, а саме: протокол про адміністративне правопорушення складено о 8 годині 10 хвилин, а як свідчить чек «Drager Alcotest», час за яким ОСОБА_2 продув цей пристрій зазначено о 8 годині 36 хвилин, що суперечить положенням закону та вказує на упередженість працівників поліції при складанні протоколу.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що проведення тесту на стан алкогольного сп'яніння у ОСОБА_2, а також подальше оформлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, без проведення додаткового огляду на стан алкогольного сп'яніння в умовах медичного закладу, було проведено з порушенням чинного законодавства, що не дозволяє суду приймати ці докази, як засновані на законі, так як викликає сумніви у їх достовірності, на що вказує в апеляційній скарзі ОСОБА_2

На цій же підставі апеляційний суд не може прийняти до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з приводу фіксування працівниками поліції стану алкогольного сп'яніння у ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом, а також звертає увагу на те, що їх пояснення не були перевірені в суді першої інстанції куди вони так і не з'явились.

Таким чином посилання суду першої інстанції на їх письмові пояснення, як на докази винуватості ОСОБА_7, при тому, що він заперечував самі обставини скоєння адміністративного правопорушення, без перевірки їх в судовому засіданні є безпідставними.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що районним судом не були допитані особи, які складали протокол про адміністративне правопорушення і, незважаючи на виклики в судове засідання для їх допиту в якості свідків, працівники поліції в судове засідання не з'явились, що робить неможливим спростування або підтвердження обставин, які заперечує ОСОБА_2

При цьому, жодних даних, які спростовують пояснення апелянта відносно того, що він не знаходився в стані алкогольного сп'яніння під час керування автомобілем, матеріали справи не містять і такі дані не були встановлені апеляційним судом при перегляді постанови районного суду.

Само по собі складання відносно ОСОБА_2 протоколу про скоєння адміністративного правопорушення, з урахуванням встановлених в сукупності усіх обставин справи, існуючих протиріч та допущених під час складання протоколу порушень, на думку апеляційного суду не може слугувати беззаперечним доказом на підтвердження керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, тобто вчинення ним інкримінованого йому правопорушення.

Інших доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, в тому числі, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, матеріали справи не містять та працівниками патрульної поліції апеляційному суду не надано.

За таких обставин, апеляційний суд вважає висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на об'єктивних доказах, а на суб'єктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.

Таким чином апеляційний суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження того, що ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не скоював і в його діях відсутній склад адміністративного право рушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відсутній, а тому постанова районного суду про його притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, протесту прокурора суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суддя районного суду та закриття провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Одеської області,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Ананьївського районного суду Одеської області від 18.04.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.