Справа №490/4101/17 08.09.2017
Провадження №33/784/377/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 вересня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Куценко О.В.

за участю секретаря - Алексишинця М.П.

особи,

притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 1 червня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, працюючого водієм "ЮТК", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

в с т а н о в и в :

Постановою судді встановлено, що 22.03.2017 р. близько 08:30 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «DAF», номерний знак НОМЕР_1, буксируючи н/причіп «Schmitz», номерний знак НОМЕР_2, рухався по автодорозі «Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка» на 544 км. + 500 м. та в порушення вимог п. 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, не слідкував за дорожньою обстановкою та особливостями її зміни, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із рухаючимся попереду в попутному напрямку транспортним засобом «HONDA Element», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 1 червня 2017 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Вважає, що постанова суду не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи.

Зазначає, що 22 березня 2017 року о 8 год. 10 хв. він, керуючи транспортним засобом «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на автодорозі Стрій - Тернопіль - Кіровоград біля заправки палива поряд з м. Умань побачив, як водій автомобіля «HONDA», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, почав виконувати поворот автомобіля зблизу його транспортного засобу через сполошну лінію розмітки, створивши для нього аварійну ситуацію. Проте, не зважаючи на те, що він вчинив усі можливі та залежні від нього дії, спрямовані на уникнення дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення автомобілів все ж таки відбулося.

Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення від 17.02.2016 року не відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказує, що справу розглянуто з істотним порушенням його процесуальних прав.

Вважає, що саме дії водія ОСОБА_3 спричинили ДТП.

Звертає увагу на те, що, згідно зі ст. 62 Конституції України, звинувачення його в скоєнні адміністративного правопорушення не може основуватися на припущенні.

На його думку, судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права, та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справ, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи.

На переконання апелянта, під час розгляду справи в суді були грубо порушені норми ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП та ст. 245 КУпАП, відсутнє повне, всебічне та об'єктивне з'ясування обставин справи.

Також зазначає про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 252, 280 КУпАП, оскільки обставини у справі, які впливають на об'єктивність та правильність застосування стягнення, належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались, вважає, що суд першої інстанції не більш ніж формально підійшов до встановлення обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись лише прямою вказівкою про їх наявність у постанові та виклавши лише їх зміст, оскільки матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення не містять жодних об'єктивних даних та доказів, які б могли підтвердити викладені у постанові суду обставини.

Вказує, що опис обставин не відповідає дійсності, а саме: суддя не перевірив покази ОСОБА_1, не допитав у суді свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 - на відповідність фактичним обставинам справи та доказам по справі.

Стверджує, що він, як водій, має 20-ти річний стаж управління транспортними засобами та вперше притягується до адміністративної відповідальності, що, на його думку, свідчить про значний досвід бережного керування транспортними засобами та сумлінне ставлення до учасників транспортного руху.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримався в повному обсязі,не з'ясував всі обставини, які підлягали дослідженню та дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія АП2 № 426107 від 22 березня 2017 року (а.с. 3), 22.03.2017 р. близько 08:30 год. ОСОБА_1 в м. Умані на а/д «Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка», керуючи автомобілем «DAF», номерний знак НОМЕР_1, буксируючи н/причіп «Schmitz», номерний знак НОМЕР_2, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, не вибрав безпечну дистанцію, здійснив зіткнення з автомобілем «Honda», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушив вимоги п. 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно пояснень водія «Honda Element» ОСОБА_3 (а.с. 6), 22 березня 2017 року близько 8 години 30 хвилин на 544+500 км. а/д С-Т-К-З він керував автомобілем «Honda Element», д/н НОМЕР_3, рухаючись із м. Вінниця в напрямку м. Миколаїв по своїй полосі зі швидкістю 60-65 км/год. Йому назустріч виїхав автомобіль а/м «Мерседес Спрінтер», виїхавши на його полосу. Він знизив швидкість, після чого почув удар ззаду в ліву сторону його автомобіля. Потім він прийняв вправо на узбіччя дороги та зупинився. Вийшовши з автомобіля, побачив, що його догнав вантажний автомобіль «DAF», д/н НОМЕР_1, з напівпричепом, д/н НОМЕР_2. Під час ДТП тілесних ушкоджень він не отримав.

Свідок ОСОБА_6 , пасажир автомобіля «Honda Element», пояснив (а.с. 7), що 22 березня 2017 року близько 8 години 30 хвилин він був пасажиром автомобіля «Honda Element», д/н НОМЕР_3, на 544+500 км. а/д С-Т-К-З рухались із м. Вінниця в напрямку м. Миколаїв. Їм назустріч виїхав автомобіль а/м «Мерседес Спрінтер», його водій знизив швидкість, після чого відчув удар в задню частину автомобіля. Прийнявши вправо, водій зупинився на узбіччі. Він, вийшовши із автомобіля, побачив, що їх догнав вантажний автомобіль «DAF», д/н НОМЕР_1, з напівпричепом, д/н НОМЕР_2. Під час ДТП тілесних ушкоджень не отримав.

Однак, водій автомобіля «DAF», д/н НОМЕР_1, з напівпричепом, д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 зазначив у протоколі, що він не згоден з даними викладеними у протоколі.

В своїх поясненнях до протоколу та в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти викладених в протоколі обставин за яких сталася ДТП. Показав, що 22 березня 2017 року близько 8 години 30 хвилин він рухався на автомобілі«DAF», д/н НОМЕР_1, з напівпричепом, д/н НОМЕР_2, із м. Вінниця в напрямку м. Миколаїв. На 544+500 км. а/д С-Т-К-З біля АЗС, несподівано для нього, автомобіль «Honda Element», д/н НОМЕР_3, який стояв на обочині зустрічної полоси руху, став вчиняти розворот, перетнувши суцільну розмітку, виїхав на його полосу руху в зв'язку з чим і сталася ДТП.

Зазначені ОСОБА_1 обставини, за яких сталась ДТП, також підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5, який був очевидцем даних подій, був присутній при огляді місця події та складані схеми місця ДТП про що свідчить його підпис.

Однак, вказаний свідок, як співробітниками поліції, які оглядали місце ДТП та складали протокол, а також судом першої інстанції при розгляді справи по суті, допитаний не був.

Дані, які містяться в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 4), засвідчують лише факт, що дорожньо-транспортної пригоди на а/д Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка на 544+500 м. 22 березня 2017 року за участю автомобіля «DAF», номерний знак НОМЕР_1, з н/причепом, номерний знак НОМЕР_2, та автомобіля «HONDA Element», номерний знак НОМЕР_3, що зіткнення відбулося на смузі в напрямку м. Миколаїв, що автомобілі отримали механічні пошкодження та не спростовують пояснення водія ОСОБА_1 щодо обставин за яких сталась ДТП.

Однак, суд, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП належним чином не дослідив докази по справі, не допитав учасників та свідків ДТП, не дав належну оцінку наявним в матеріалах справи документам, а лише перерахував їх, зазначивши що вони підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.3 «б», 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України, не вказавши які ж саме дані про це свідчать.

Тому є переконливими твердження апелянта про те, що суд першої інстанції формально підійшов до встановлення обставин справи.

Сукупність досліджених апеляційним судом доказів, їх оцінка свідчать, що матеріали справи не містять достатніх даних того, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «DAF», номерний знак НОМЕР_1, буксируючи н/причіп «Schmitz», номерний знак НОМЕР_2, рухався по автодорозі «Стрій-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка» на 544 км. + 500 м, не слідкував за дорожньою обстановкою та особливостями її зміни, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом «HONDA Element», номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в одному з ним напрямку.

Тобто, належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 порушено пункти: 2.3 "б", 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження автомобіля «HONDA Element», номерний знак НОМЕР_3 , в матеріалах справи немає, не наведено таких доказів і в постанові суду першої інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням вимог ст. 7 КУпАП та підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 1 червня 2017 року , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя