Провадження № 33/792/515/17
Справа № 686/8091/17 Головуючий в 1-й інстанції Місінкевич А. Л.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2017 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Інжиєвської Ю.А., Пелюх О.С., особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, проживає в АДРЕСА_1, має на утриманні одну неповнолітню дитину,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження по справі у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 16 січня 2017 року близько 19 години в м. Хмельницькому по вулиці Вінницьке шосе в районі перехрестя із вул. Профспілковою, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21112», державний номерний знак НОМЕР_1, розпочав маневр розвороту (ліворуч) при цьому не надав дорогу автомобілю марки «Рено Трафік», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого сталось зіткнення. Внаслідок вказаного зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Даними діями ОСОБА_2 порушив п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі в зв'язку зі відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує, що він Правил дорожнього руху не порушував, до зіткнення напрямку руху не змінював, рухався зі швидкістю в межах допустимого, смуга, по якій він рухався, була вільна від транспортних засобів. Крім того, на його думку суд першої інстанції не надав належної оцінки всім наявним в матеріалах справи доказам, та прийшов до хибного висновку, що його вина у вчиненні інкримінованого правопорушення є доведеною.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, думку потерпілого та його представника, які заперечували проти апеляційної скарги, допитавши свідків, експерта, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни з наступних підстав.

Суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративні правопорушення, даними схеми пригоди, де зафіксовані дані про пошкодження автомобілів, які узгоджуються між собою. Суд погоджується з такими висновками місцевого суду та вважає, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Суд не приймає до уваги твердження апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як такі, що не узгоджуються з дослідженими в суді доказами. Наведені судом докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про необгрунтованість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Як видно з складеного протоколу про адміністративні правопорушення 16 січня 2017 року о 19 год. 00 хв. в м. Хмельницькому водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ-21112», номерний знак НОМЕР_3, по вул. Вінницьке шосе в районі перехрестя з вул. Профспілковою розпочав маневр розвороту (ліворуч), при цьому не дав дорогу автомобілю «RENAULT Trafic», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення. Внаслідок вказаного зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.13; 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно з постановою суду першої інстанції допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_2 вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення не визнавав, вказував що дійсно 16 січня 2017 року біля 19 години керував автомобілем «ВАЗ-21112», державний номерний знак НОМЕР_1, та рухався по вул. Вінницьке шосе зі сторони вул. Трудової. Коли він наблизився до прилеглої вул. Профспілкової, то побачив світло фар перед собою, після чого відбулось зіткнення, напрямку руху він не змінював, проте всіх обставин не пам'ятає.

В апеляційному суді давав такі ж показання, вказуючи при цьому, що вже бачив світло фар іншого автомобіля справа, який виїхав, не зупинившись, з прилеглої вулиці, і зіткнувся з його автомобілем.

Суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив такі його показання, навів обґрунтування своїх висновків, з якими погоджується апеляційний суд. При цьому апеляційний суд зауважує, що в своїх первісних показаннях ОСОБА_2 вказував, що автомобіль «Рено Трафік» рухався йому назустріч, визнавав, що змінював свій рух вліво, виїхавши на ліву смугу зустрічного напрямку руху, так як хотів уникнути зіткнення з цим автомобілем, який повертав ліворуч. Більш ніж через місяць він змінив свої показання, вказуючи вже, що він взагалі не бачив іншого автомобіля перед зіткненням, а лише припускав, що інше авто виїхало з вул. Профспілкової.

В апеляційному суді не навів суду обґрунтувань зміни ним своїх показань, які він давав через тиждень після дорожньо-транспортної пригоди.

На переконання суду, зміна ОСОБА_2 своїх показань вказує про намір особи уникнути настання відповідальності, позаяк його показання в суді першої інстанції та в апеляційному суді суперечать сукупності досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом доказів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що суд дав невірну оцінку дослідженим в суді доказам, на увагу не заслуговують з наступних підстав.

З показань потерпілого ОСОБА_4 в суді першої інстанції та в апеляційному суді (які були послідовними та незмінними з часу дорожньо-транспортної пригоди) видно, що він 16 січня 2017 року близько 19 години в м. Хмельницькому керував автомобілем «Рено Трафік», державний номерний знак НОМЕР_2, по вулиці Вінницьке шосе зі сторони вул. Кошарського в напрямку до Проспекту Миру зі швидкістю 60 км/год. Коли наближався до нерегульованого пішохідного переходу, проїхавши перехрестя, то побачив, як по його смузі руху рухається легковий автомобіль, зрозумів, що водій даного авто виконує маневр лівого повороту, оскільки автомобіль був під кутом, правою частиною автомобіля до нього, і тому автомобіль виїхав на зустрічну смугу. Він застосував гальмування і змістився праворуч, щоб уникнути зіткнення. Контакт відбувся передньою частиною його автомобіля та правою передньою частиною автомобіля ВАЗ. Після цього задню частину його автомобіль розвернуло по часовій стрілці. Після зіткнення він вийшов із машини, телефонував знайомим, щоб приїхали, вмивався, оскільки йому було погано і згодом його забрали із місця пригоди знайомі.

Допитані в суді першої інстанції та в апеляційному суді свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, вказували, що 16 січня 2017 року після обіду ближче до вечора вони спілкувались із ОСОБА_4, в нього на роботі, потім вирішили роз'їхатись по домівках. Першим поїхав ОСОБА_4, а вони потім, оскільки мали заїхати на піцу, через декілька хвилин зателефонував ОСОБА_4 та вказав, що потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, тоді вони відразу прихали і на місці події побачили два автомобіля. Дані автомобілі стояли на смузі руху, яка веде до вулиці Трудової, автомобіль ВАЗ стояв біля бордюру.

Відповідно до висновку експерта за № 80А від 29.03.2017 року зіткнення між автомобілями «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Рено Трафік» реєстраційний номер НОМЕР_2, відбулось в районі розташування сколів асфальтобетонного покриття (позначеній на план схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди за № 3) на відстані біля 6,2 м від правого краю проїзної частини, тобто на напрямку руху автомобіля «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_2. В умовах даної пригоди показання водія ОСОБА_4 в частині того, що зіткнення між автомобілями відбулось на напрямку руху, який веде до вул. Трудової - є спроможними з технічної точки зору, а покази водія ОСОБА_2 в частині того, що зіткнення між автомобілями відбулось у лівій смузі руху, яка веде до вул. Кошарського - не спроможні з технічної точки зору. В умовах даної пригоди покази свідка ОСОБА_9, в частині того, що зіткнення між автомобілями відбулось посередині проїзної частини Вінницького шосе - не спроможні з технічної точки зору. В заданій дорожній ситуації, водій автомобіля «Рено Трафік» реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_4 не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки автомобіля «Рено Трафік», реєстраційний номер НОМЕР_2, до лінії руху автомобіля «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_1. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 16.13. Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору до виникнення дорожньо-транспортної пригоди могли призвести дії водія автомобіля «ВАЗ-21112», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, які не відповідали вимогам п. 10.1, 16.13. Правил дорожнього руху України.

Допитаний під час апеляційного розгляду експерт ОСОБА_10 підтвердив та пояснив висновки експертизи, а його роз'яснення з приводу механізму дорожньо-транспортної пригоди, з врахуванням отриманих автомобілями механічних пошкоджень, місця зіткнення на смузі руху ОСОБА_4, в сукупності підтверджують показання ОСОБА_4 про обставини дорожньо-транспортної пригоди, спростовують показання ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_9 Зважаючи, що вся слідова інформація зафіксована на смузі руху автомобіля ОСОБА_4, враховуючи розташування авто після зіткнення, апеляційний суд вважає неспроможними твердження апелянта, що під час судового розгляду не було доведено, що він змінював напрямок руху, та доведена, що зіткнення відбулось на його смузі руху.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_9, як видно з постанови суду, вказував, що коли відбулась дорожньо-транспортна пригода, він був біля магазину і побачив, як в сторону по Вінницькому шосе проїхав автомобіль ВАЗ, який рухався зі сторони вул. Трудової в напрямку до вул. Панфілова. Потім побачив, як із вул. Профспілкової виїжджає автомобіль бус, ніби марки «Рено Трафік», даний автомобіль не гальмував, а їхав на вулицю Вінницьке шосе, після цього відбулось зіткнення посередині проїзної частини Вінницького шосе.

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, які фактично перші з'явились на місці пригоди, підтвердили в суді про незмінність обставин та слідів після дорожньо-транспортної пригоди, а даними висновку експерта спростовуються покази, які дані ОСОБА_2 і свідком ОСОБА_9, тому суд першої інстанції підставно не прийняв їх до уваги і сприймав пояснення ОСОБА_2, як спосіб захисту, з чим погоджується і апеляційний суд.

Підстав не довіряти показанням потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 в суді першої інстанції апелянт не навів ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі, не встановлено таких і під час апеляційного розгляду, відтак немає підстав вважати, що вони є упередженими та оговорили його, про що він вказував в суді першої інстанції та в апеляційному суді.

Обгрунтованих підстав для призначення в справі додаткової комплексної трасологічної і автотехнічної експертизи апелянт не довів під час розгляду справи в суді першої інстанції, відтак суд першої інстанції підставно відмовив в задоволенні такого клопотання. Доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду.

Залишення іншим водієм місця дорожньо-транспортної пригоди до приїзду працівників поліції, не спростовують висновків суду про обставини дорожньо-транспортної пригоди. ОСОБА_11 не була ні очевидцем, ні учасником дорожньо-транспортної пригоди, тому твердження апелянта щодо ненадання оцінки її показанням не враховуються апеляційним судом.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив твердження ОСОБА_2 про те, що той не пошкоджував автомобіль потерпілого, за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, вказавши, що такі його показання є спробою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі його твердження суперечать показанням потерпілого, свідків, схеми пригоди з зазначенням даних про пошкодження автомобілів, висновку експерта. Обґрунтованих підстав сумніватись в достовірності доказів, які судом покладені в основу доведеності вини ОСОБА_2 у вчинені правопорушення, він не навів ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді.

За таких обставин доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в суді.

Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та з дотриманням вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП закрив провадження у справі, оскільки на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2017 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар