АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/957/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 640/7824/17 Єфіменко Н.В.
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2, за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 20.05.2017 року були складені протоколи про адміністративні правопорушення серії БР № 224022, серії БР № 224021, відносно ОСОБА_3за вчинення правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії БР № 224022, 20.05.2017р. о 20-40 год. за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 108, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на металевий стовп з рекламоносієм «Обмін валют», внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, спричинені збитки.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 224021, 20.05.2017р. о 20-40 год. за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 127, водій ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці ДТП за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоров'я КЗОЗ ХОНД відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2017 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, накладено остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду викладені в постанові не відповідає фактичним обставинам справи. Під час ДТП за кермом знаходився його знайомий ОСОБА_4, яки цей факт підтвердив, як на місці ДТП, так і безпосередньо в судовому засідання при розгляді справи в районному суді. Після складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП самостійно звернувся до медичного закладу КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» за висновком якого ознак алкогольного сп'яніння не виявлено. Вважає себе безпідставно притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Просить постанову Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 224022 від 20.05.2017 року, складений за порушення вимог п. 12.1 ПДР України за, що встановлена адміністративна відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5, 20.05.2017 року близько 20-30 год. він став свідком, як водій автомобіля НОМЕР_1, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на опору електропередачі. В автомобілі знаходився тільки водій у сірій кофті з капюшоном та джинсах. Водій вийшов з автомобіля та став комусь дзвонити. На думку ОСОБА_5 автомобіль рухався зі швидкістю 100 км/год. (а.с. 8).

ОСОБА_6 в своїх поясненнях зазначив, що 20.05.2017 року о 20-30 год. знаходився за адресою: вул. Гв. Широнінців, 108 та став свідком ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 на відстані приблизно 50 м. та бачив, як з автомобіля зі сторони водія вийшов громадянин у капюшоні, худорлявої статури, як пізніше стало відомо звуть його ОСОБА_3 (а.с. 9).

В поясненнях ОСОБА_7 зазначив, що 20.05.2017 року о 20-40 год. знаходився за адресою: вул. Гв. Широнінців, 108 став свідком того, що автомобіль НОМЕР_2 став учасником ДТП, а саме в'їхав у стовп з вивіскою «обмін валют». У цей час знаходився на відстані приблизно 50-60 м. чому сталося ДТП не бачив. Приблизно за 50 секунд з автомобіля вийшли два хлопці (а.с. 10).

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 224021 від 20.05.2017 року, складений саме за відмову водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відмова водія ОСОБА_3, від проходження огляду, також підтверджується поясненнями гр. гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які були свідками відмови водія ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння (а.с.4-5);

З відеозапису з нагрудних камер поліцейських, видно, що водій ОСОБА_3 поводиться зухвало, перебуває з ознаками алкогольного сп'яніння, хитається, лається, на законну вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовлявся, факту вживання алкоголю не заперечує, зазначає, що за кермом знаходився знайомий ОСОБА_4 його прізвища не знає, при собі має ключі від автомобіля та документи, які надає поліцейському. На відеозапису присутня невідома жінка в стані алкогольного сп'яніння яка назвалася хрещеною ОСОБА_3 повідомляє поліцейським, що святкували день народження, ОСОБА_3 повіз свого друга ОСОБА_4 додому. Перешкоджає поліцейським виконувати свої службові обов'язки, втручається при наданні свідками пояснень, просить відпустити ОСОБА_3, оскільки він ні кого не збив та гарний хлопець. В подальшому пропонує поліцейській ОСОБА_10 неправомірну вигоду про, що останньою попереджена про кримінальну відповідальність (а.с. 12).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій поліцейських, рішення суду, тощо) ОСОБА_3 не надано.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_3 на висновок ОНД № 1287 від 21.05.2017 року відповідно до якого ознак алкогольного сп'яніння не виявлено не може бути підставою для скасування постанови районного суду.

Цей висновок не містить даних про присутність поліцейського при огляді водія ОСОБА_3 Проведений огляд ОСОБА_3 за його особистою заявою о 00-25 год. тобто майже через чотири години після вчинення адміністративних правопорушень (а.с. 25).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України. Тобто, вказаною інструкцією передбачена форма «направлення» водіїв на медичний огляд до медичного закладу на виявлення ознак сп'яніння. Тому висновок № 1287 від 21.05.2017 року не відповідає нормам закону та вимогам Додатку 4 до пункт 16 розділу ІІІ Інструкції.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушень на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Пояснення ОСОБА_3 про те, що він будучі у стані алкогольного сп'яніння не керував автомобілем та не вчиняв ДТП спростовуються дослідженими судом доказами - поясненнями свідків, відеозаписом з камер поліцейських, тощо.

В апеляційному суді ОСОБА_11 пояснив, що поліцейськими проти нього вчинено злочин тому за таких обставин він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. На утриманні він має малолітню доньку, позбавлення права керування транспортними засобами негативно відобразиться на матеріальному становищі його родини.

З підстав незаконного складення поліцейськими відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124 , ч. 1 ст. 130 КУпАП до компетентних органів не звертався дії поліцейських не оскаржував.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_3 керуючи автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, ставши учасником ДТП, розуміючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, умисно з метою уникнення адміністративної відповідальності відмовився від походження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП і враховуючи особу правопорушника, характер вчинених правопорушень та ступінь їх суспільної небезпеки, що дані правопорушення являються грубими порушеннями правил дорожнього руху та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожують їх життю, здоров'ю, тяжкість ймовірних наслідків призначив адміністративне стягнення з застуванням ст. 36 КУпАП. Підстав для скасування або зміни постанови Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2017 року не встановлено.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишитибез задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко