АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/2651/17Суддя 1 інстанції Мазуренко В. В.
Номер провадження 33/774/190/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених в постанові, ОСОБА_2 26 вересня 2017 року приблизно о 01-10 годин біля буд. №6 по вул. Староінгулецька в м. Кривому Розі керував автомобілем Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій ставлять питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги сторона захисту зазначила, що оскаржуване рішення прийняте з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Вважають, що судом було допущено неповноту судового розгляду, оскільки не допитано свідків, які б могли спростувати факт знаходження ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння та осіб, письмові пояснення яких долучені до матеріалів справи. Стверджують, що ОСОБА_2 25 вересня 2017 року весь день перебував на роботі та займався ремонтом комбайна, на якому працює, алкоголю не вживав, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в цей час знаходились поруч. Близько 01-00 годин ночі він повертався додому, але був зупинений працівниками патрульної поліції за погане освітлення заднього номерного знаку. Потім один з інспекторів заявила, що нібито у ОСОБА_2 в кишені ніж, після цього поліцейські заламали йому руки назад та поклали лицем на землю, при цьому обидва всілися на спину. Далі, не представившись і не роз'яснивши йому прав та обов'язків, суті правопорушення, склали протокол за погане освітлення номерного знаку, а потім ще й протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, але він відмовився його підписувати, оскільки пропозиції про проходження огляду на стан сп'яніння від працівників поліції до нього не поступало. Також звертає увагу, що копія протоколу йому не вручалась, а автомобіль, яким він керував, не затримувався в порядку ч.1 ст.265-2 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги й наполягав на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №069832 від 26 вересня 2017 року, яким встановлено, що 26 вересня 2017 року приблизно о 01-10 годин водій ОСОБА_2 біля буд. №6 по вул. Староінгулецька в м. Кривому Розі керував автомобілем Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с.3).

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, долучених до матеріалів справи, згідно яких водій ОСОБА_2 26 вересня2017 року о 01-30 годин, в їх присутності, на пропозицію працівників поліції, відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога для визначення стану сп'яніння (а.с.4).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з цим, вина ОСОБА_2у вчиненому підтверджується його поясненнями наданими в суді апеляційної інстанції, відповідно до яких він визнав, що на пропозицію працівників поліції дійсно відмовився пройти медичний огляд для визначення стану сп'яніння, оскільки алкогольні напої до цього не вживав, а працівники поліції діяли неправомірно.

Окрім того, відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв'язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан сп'яніння в законом встановленому порядку.

Цей відеозапис також спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу того, що працівники поліції, не представившись і не роз'яснивши йому прав та обов'язків, суті правопорушення, склали протокол, оскільки ці вимоги закону інспекторами поліції були виконані в повному обсязі. Окрім того, згідно вказаного відеозапису, працівники поліції запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння або за допомогою приладу «Драгер», або у медичному закладі, на що він відмовився, пояснивши, що дійсно вживав алкогольні напої і, у разі проходження ним огляду, це буде встановлено, а тому доводи скарги про те, що пропозиції про проходження огляду на стан сп'яніння від працівників поліції не надходило, є надуманими.

Також, з зазначеного відеозапису видно, що співробітники поліції діяли в межах повноважень, наданих Законом України «Про Національну поліцію», тому доводи скарги про неправомірність дій поліцейських при оформленні протоколущодо ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що копія протоколу ОСОБА_2 не вручалась, оскільки, як слідує з зазначеного протоколу, з його змістом він ознайомлений та копію отримав, про що свідчить власноруч зроблений ним підпис (а.с.1).

Що ж стосується твердження скарги, що автомобіль, яким він керував ОСОБА_2, не затримувався в установленому законом порядку, суд апеляційної інстанції з ними не погоджується, тому що з розписки ОСОБА_9, яка є в матеріалах справи слідує, що він сів за кермо автомобіля Ford Fiesta, д.н.з НОМЕР_1 за дорученням ОСОБА_2, що підтверджує факт відсторонення водія від керування транспортним засобом в порядку ст.266 КУпАП (а.с.5).

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом не допитано свідків, які б могли спростувати факт знаходження його у стані алкогольного сп'яніння та осіб, письмові пояснення яких долучені до матеріалів справи, то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно повісток про виклик до суду, вказані особи викликались в судове засідання призначене на 01 листопада 2-17 року, але на розгляд справи так і не з'явились.

Даючи оцінку вищенаведеним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2, вбачається невідповідність Правилам дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п.2.5 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко