Справа № 740/2426/17
Провадження 3/740/796/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Капленку І.О., Шадура І.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 червня 2017 року за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 05 червня 2017 року в 10-00 год. на вул. Шевченка м.Ніжина Чернігівської області, керуючи мопедом марки Дельта , державний номерний знак відсутній, перебував в стані алкогольного сп'яніння, запах алкоголю, не чітка хода та мовлення, в порушення вимог п.2.5. ПДР відмовився від проходження огляду на стан спяніння в лікарні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти факту вчинення правопорушення заперечував, пояснивши, що керував мопедом, а потім вів його в руках на спуску з моста, оскільки помітив працівників поліції і у нього не було документів на мопед, алкогольних напоїв не вживав, в стані алкогольного сп»яніння не перебував, пояснення до протоколу написав під диктування працівників поліції, оскільки останні намагалися забрати мопед, огляду на стан сп»яніння з допомогою технічного засобу та в лікарні ніхто не пропонував, через 20 хв. працівники поліції зупинили двох свідків, які були на значній відстані від нього, мопед йому зразу повернули, на якому він поїхав далі.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. ПДР передбачений обовязок водія на вимогу працівника поліції щодо проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду регламентований ст.266 КУпАП, відповідно до якої особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами; огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я; огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.п.3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Пунктами 2, 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, яка набрала законної сили 13 листопада 2015 року, визначено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану; огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП; огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння в лікарні.

Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі.

Аналіз вищезазначених норм законодавства щодо порядку проведення огляду на стан спяніння свідчить про те, що поліцейський повинен був на місці зупинки транспортного засобу запропонувати водію ОСОБА_1 використати спеціальний технічний засіб для визначення стану алкогольного спяніння і провести це у присутності двох свідків. В судовому засіданні встановлено, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на вул.Шевченка м.Ніжина, докази на підтвердження пропозиції водію ОСОБА_1 використати спеціальний технічний засіб для визначення стану алкогольного спяніння в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу, в порядку ст.251 КУпАП відсутні, згідно пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 останньому на місці зупинки не пропонували проходження огляду з використанням технічних засобів чи у лікарні, вказані пояснення в порядку ст.251 КУпАП не спростовані, при цьому у протоколі зазначено про відмову від проходження огляду в лікарні. Свідки згідно протоколу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на неодноразові виклики в судове засідання не з»явилися та не підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

За змістом ст.ст. 251, 254 КУпАП обов"язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення правопорушення. Неодноразові звернення суду щодо забезпечення участі в судовому засіданні, особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, та свідків згідно протоколу були залишені поза увагою.

Також суд враховує положення ст.ст.260, 266 КУпАП, відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають обов"язковому відстороненню від керування цими транспортними засобами. Докази на підтвердження відсторонення ОСОБА_1 в порядку даних статей КУпАП відсутні.

Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин при оформлені матеріалів адміністративної справи поліцейським порушено процедуру проходження огляду на стан спяніння, наявними доказами, дослідженими в судовому засіданні, не підтверджено, що ОСОБА_1 керував мопедом з явними ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан сп»яніння у встановленому порядку. Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Щодо пояснень ОСОБА_1 до протоколу, суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо використання доказів, отриманих з порушенням права на мовчання та права не свідчити проти себе,-Суд наголошує, що право не свідчити проти себе становить загальновизнаний міжнародний стандарт, який лежить в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції. Встановлення таких стандартів пояснюється необхідністю захисту особи, яка переслідується за кримінальним законом, від неналежного тиску з боку органів влади, щоб завдяки цьому уникнути помилок правосуддя та сприяти реалізації цілей статті 6. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого.

Із врахуванням викладеного наявні у справі докази не підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв"язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП-закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.П. Олійник..