Справа № 202/5371/17
Провадження № 3/202/2651/2017
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 вересня 2017 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Шофаренко Ю.Ф. за участю адвоката ОСОБА_1 розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який народився 28.11.1976 року, мешкає в Дніпропетровській області, Новомоськовському районі смт Гвардійське, вул.. Гагаріна, 7/18 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке визначена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 20.07.2017 року об 11 год. 40 хв., в м.Дніпро на перехресті вулиць пр.-т Слобожанський Совхозна, керуючи автомобілем Богдан 2251, д.н.з. Т4 МС 3075 при виконанні маневру обгону не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення з автомашиною НОМЕР_1 93, який виконував поворот ліворуч, внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали пошкодження.

При розгляді справи ОСОБА_2 своєї вини у вчиненому не визнав, суду пояснив, що він дійсно порушив правила дорожнього руху, оскільки при виконання маневру обгону виїхав за межі смуги руху на полосу, що розділяє транспортні потоки і на перехресті зіткнувся з автомобілем, що повертав ліворуч, але вважає, що порушив правила дорожнього руху перебуваючи в стані крайньої необхідності, оскільки є військовослужбовцем і перевозив тяжко поранених військовослужбовців до шпиталю і кожна мить для їх життя була дуже важливою.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи приходить до такого:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів, що додано до нього ОСОБА_2 в дорожній ситуації, що сталася порушив вимоги пункту 14.6 а Правил Дорожнього Руху України, відповідно до якого: перед зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, оскільки він змінюючи напрямок руху, виїхав на смугу руху, що розділяє транспортні потоки, виконуючи маневр обгону не переконався , що це буде безпечним, вчинив дорожньо транспортну пригоду.

Таким чином, ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху , що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Щодо клопотання про закриття провадження на підставі ст. 247 КУпАП, у зв'язку з вчиненням дії в стані крайньої необхідності, хочу зазначити наступне:

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Підставою крайньої необхідності є небезпека інтересам, які охороняються адміністративним законодавством. Ця небезпека може бути викликана:1) протиправними діями людини; 2) діями тварин; 3) природними явищами; 4) джерелом підвищеної небезпеки (технічними та транспортними засобами) тощо.

Крім того, крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках):- небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій;

- при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб;

- шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.Вчинення протиправного діяння в станікрайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена. Крайня необхідність через її правомірність та відсутність складу правопорушення виключає адміністративну, але не виключає цивільно-правову відповідальність.

Таким чином аналізуючи наведене вище, суд вважає, що ОСОБА_2 діяв в стані крайньої необхідності, оскільки перевозив тяжко поранених військовослужбовців, несвоєчасне надання медичної допомоги яким могло привести до їх гибелі. Суд наголошує, що небезпека для життя військовослужбовців, яких транспортував Васько за таких обставин не могла бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов'язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Це - одне з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого був, на думку суду, саме крайнім.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю відповідно до ст. 247 п. 4 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 124.,247 п. 4, 283, 284 ч. 3 КУпАП , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити відповідно до ст. 247 п. 4 КУпАП, у зв'язку із вчиненням даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постановаі у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Ю.Ф. Шофаренко