АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1334/17 Справа № 204/7494/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1. Доповідач - Іванова А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, працює автомеханіком СТО «ЮСА» м.Дніпро, мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Уральська, 19/227;

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 ч.4 КУпАП, -

за участю:

потерпілої ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 ч.4 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320 гривень.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 10.11.2017 року о 21 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Робоча в м. Дніпро, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Suzuki Swift, номерний знак НОМЕР_2, в результаті чого автомобілям спричинено механічні ушкодження після чого, не повідомивши поліцію, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Після того ОСОБА_2 вживав алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду, для встановлення спяніння. Результат тесту на стан спяніння водія за допомогою приладу «Драгер» 2,17 проміле. Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив п.2.10, п.10.9 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подана апеляційна скарга, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги та доповнень до неї зазначає, що постанова суду першої інстанції незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд першої інстанції не надав можливості апелянту надати суду свої пояснення по справі, таким чином останній був позбавлений можливості належним чином реалізувати свої процесуальні права.

Крім того вказує на те, що судом першої інстанції в основу постанови про притягнення до адміністративної відповідальності покладено лише протоколи про адміністративні правопорушення, висновок результатів тесту приладу «Драгер», пояснення свідків. При цьому суд не взяв до уваги розписку апелянта, що могло значною мірою вплинути на кваліфікацію та санкції адміністративного правопорушення. Крім того, зазначає, що схема ДТП, яку суд першої інстанції вважає належним доказом, складена неправильно та не відповідає дійсним обставинам ДТП, не співвідноситься з реальним розміщенням предметів та обєктів у просторі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_4, просили задовольнити апеляційну скаргу, розглянути її по суті, підтримали доводи апеляційної скарги та доповнень до неї, просили її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4, думку потерпілої ОСОБА_3, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно необґрунтованості постанови суду першої інстанції є безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.4 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи (справи об,єднано та присвоєно №204/7494/17) в їх сукупності, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії БР №221395 від 10.11.2017 року, серії БР №233037, №221396 від 11.11.2017 року, складеними уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254-256 КУпАП, висновком результатів тесту приладу «Драгер» від 11.11.2017 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди в якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів, пошкодження, які автомобілі отримали в результаті ДТП, письмовими поясненнями свідків, рапортом працівника поліції.

Відповідно до п. 2.10 «а» ПДР України, згідно з яким у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Так, відповідно до п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення зазначених норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобілів, локалізація яких свідчить про наявність причинного звязку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Сукупність досліджених в суді першої інстанції доказів оцінені суддею в повному обсязі, і не потребує певних спеціальних знань у розумінні вимог ст. 273 КУпАП. Судом надано вмотивований і обґрунтований висновок, який відповідає матеріалам справи і з яким погоджується апеляційний суд, а тому доводи ОСОБА_2 про відсутність в матерілах справи доказів його винуватості не є слушними, а тому не є підставою для скасування постанови суду першої інстанції і не спростовує висновків, викладених в ній.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме порушення вищезазначених п.п. 2.10, 10.9 ПДР України.

Враховуючи вищевикладене, повне визнання провини ОСОБА_2 відповідно до розписки (а.с.16), відсутність з боку останнього зауважень до протоколів, клопотань в суді першої інстанції, приходжу до висновку про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду першої інстанції, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Красногвардіського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 рокупро визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, 130 ч. 4 КУпАП залишити без змін, а апеляцію останнього - без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_5