Справа № 323/2464/17
Провадження № 3/323/690/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Н.В.Фісун, розглянувши матеріали, які надійшли з Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії СхРУ №218278 від 18 серпня 2017 року, 12.08.2017 року о 13 год. 00 хв. гр ОСОБА_1 незаконно перетнув державний кордон з Російської Федерації в Україну в закритому пункті пропуску «Успенка» без відповідного дозволу Державної прикордонної служби України , тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

У судове засідання правопорушник не зявився, повістка про час та місце розгляду справи правопорушнику не направлялася, відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях»; Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», припинено приймання поштових відправлень.

Згідно заяви, що міститься в матеріалах справи, правопорушник просить справу розглянути за його відсутності.

Згідно письмових пояснень,що містяться в матеріалах справи, правопорушник пояснив, що він дійсно перетнув пункт пропуску «Успенка». Про те, що він недіючий правопорушник не знав, провину у скоєнні адміністративного правопорушення визнає, у майбутньому правопорушень зобовязався не вчинювати.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи письмові пояснення правопорушника, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною ініціативою. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно ч.1 ст. 204-1 КУпАП диспозиція статті передбачає перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до вимог Закону України «Про державний кордон України» перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

В даному випадку з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 даний правовий режим перетину кордону порушив, оскільки незаконно перетнув держаний кордон України в ППр «Успенка» без проходження прикордонно-митного контролю.

Водночас, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, проте, враховуючи малозначність вчиненого правопорушення а також, те що правопорушник свою вину визнає, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також беручи до уваги те, що його діями не заподіяно тяжких наслідків, відповідно до ст. 22 КУпАП суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.22 КУпАП,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАП через малозначність правопорушення і обмежитися усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2

Постанова набирає законної сили 26 вересня 2017 року