ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2158/17

провадження у справі 3/0285/651/17

13 вересня 2017 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний матеріал, який надійшов від Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, працює ЗОШ №5 вчителем фізичного виховання , ІН НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

З адміністративного протоколу, який надійшов до суду 19.06.2017 року, слідує, що ОСОБА_2 15.06.2017 року о 2 год. 30 хв. по вул. Житомирська керувала автомобілем GHERY, реєстраційний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку алкотестеру «Драгер» та медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_2 відмовилася в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину в скоєному правопорушенні визнала. Пояснила, що дійсно в зазначених в протоколі день та час їхала на власному автомобілі з бані. Її було зупинено працівником поліції і запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння в медичній установі. Оскільки з нею в автомобілі перебувала донька, яка є інвалідом 1-ї групи, вона не могла її залишити. Пояснює, що доньку виховує сама. На даний час дитина навчається на денному відділенні «Фізичного виховання» в Новоград-Волинському економіко-гуманітарному коледжі, відповідно до особливості захворювання дитини вона потребує постійного стороннього догляду, а тому автомобіль є єдино можливим засобом для її пересування.

Також пояснила, що не знала наслідків відмови від проходження огляду на стан спяніння і стверджує, що не перебувала у стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що за його участі ОСОБА_4 запропонували пройти тест на стан алкогольного спяніння і вона відмовилася.

Працівник Новоград-Волинського відділу поліції Житомирської області, який складав протокол відносно ОСОБА_2, в судове засідання не прибув повторно. Клопотань, заперечень до суду не надійшло.

Дослідивши адміністративний матеріал та вислухавши пояснення учасника судового процесу, приходжу до наступного висновку.

Згідно Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 111 від 27 березня 2009 року, працівники підрозділів ДПС мають право використовувати технічні засоби та технічні прилади для виявлення та фіксації порушень ПДР, дані яких використовувати при складанні адміністративних матеріалів.

Встановлено, що водій ОСОБА_2 відмовилася від проходженя відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Вказане підтверджується відомостями, зафіксованими в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 в судовому засіданні, і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, який підтвердив свої пояснення і безпосередньо в судовому засіданні.

Таким чином приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст.33 КУпАП при накладенні стягнення суд має врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 одна виховує доньку ОСОБА_6, яка є інвалідом дитинства (1-а група інвалідності). Донька має порушення зору, мовленнєві недоліки та рухові, перебуває на індивідуальній програмі реабілітації інваліда.

ОСОБА_2 також надала характеристику з місця роботи, характеристику від сусідів, про те, що вона працює вчителем фізичного виховання, займається вихованням дочки-спортсменки, неодноразової учасниці спортивних змагань, володарки 2-х золотих і 3-х срібних медалей Чемпіонату України з арм-спорту.

Лише ОСОБА_2, як єдиний опікун доньки, може забезпечити дитині-інваліду реалізувати можливості повноцінного навчання, безперешкодного пересування, адаптуватися до соціальних умов, тому суддя вважає недоцільним позбавити порушницю права керування транспортними засобами та приходить до переконання про малозначність вчиненого адміністративного правопорушення.

Незважаючи на наявність формального складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_2, суддя враховує, що вона щиро розкаялася в скоєному правопорушенні, запевнила суд в недопущенні подібних порушень в майбутньому, вчинене правопорушення не завдало значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам та свободам інших громадян.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КупАП або про закриття справи.

Тому суддя вважає за необхідне закрити адміністративну справу за малозначністю на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись статтями 9, 22, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Т.Г.Заполовська