Справа № 214/6385/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 грудня 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 року о 01.10 год. ОСОБА_2 керував транспортним засобом мопедом марки Viper Wind, кузов № НОМЕР_1, по автодорозі по вул. Волгоградська біля будівлі №11 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не зявився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_3 ООН від 27.07.2006 року, обєктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обовязків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

За даних обставин, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2, оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обовязкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суд, оглянувши відеозапис з боді-камери на диску DVD-R, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №098657 від 01.11.2017 року слідує, що 01.11.2017 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом мопедом марки Viper Wind, кузов № НОМЕР_1, по автодорозі по вул. Волгоградська біля будівлі №11 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками наркотичного спяніння.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння. Визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, встановлено обовязковість наявності знаряддя вчинення правопорушення транспортного засобу як одного із елементів обєктивної сторони складу.

В розумінні п.1.10 ПДР України, мопед це двоколісний транспортний засіб, що має двигун з робочим об'ємом до 50 см? або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Оглядом відеозапису на диску DVD-R з боді-камери встановлено, що 01.11.2017 року ОСОБА_2 дійсно керував мопедом марки Viper Wind, кузов № НОМЕР_1 (запис № ) та особисто підтвердив, що транспортний засіб є мопедом та має двигун робочим обємом до 49,9 см? (час відеозапису 01:08:43, запис № ).

Об'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов'язкової наявності кваліфікуючої ознаки цього правопорушення, зокрема, керування транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Так, згідно з п.1.10 ПДР України, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Оглядом відеозапису на диску DVD-R з боді-камери встановлено, що ОСОБА_2 дійсно керував мопедом без шолома, свідченням чому є те, що мотор працював з характерним звуком, габаритні ходові ліхтарі світились, а водій повільно рухався по проїжджій частині (запис № ). Вказані обставини також підтверджуються постановою серії БР № 196587 від 01.11.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, яку він підписав без зауважень та в судовому порядку не оскаржував, а тому посилання ОСОБА_2 на те, що фактично мопедом він не керував, а лише котив його, суд не приймає до уваги.

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого спяніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Так, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного спяніння порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, виявлені працівниками поліції у ОСОБА_2 в розумінні п.4 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан спяніння, а у випадку відмови в проходженні огляду визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан наркотичного спяніння він проводиться виключно в найближчому закладі охорони здоровя, якому надається право проведення такого огляду з обовязковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції).

На відеозаписі за № з боді-камери на диску DVD-R зафіксовано предявлення поліцейським вимоги пройти ОСОБА_2 огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі КП «Криворізький ПНД» ДОР із попереднім розясненням його процесуальних прав та наслідків відмови від проходження огляду, що визначає окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння ОСОБА_2 добровільно, свідомо відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується письмовими поясненнями останніх та зафіксовано на відеозаписі.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення, порушенні вимог п.2.5 ПДР, та не спростовують правомірності дій інспектора ПП ОСОБА_6 щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та обєктивно зясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

Обираючи вид і міру стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_2, який вину не визнав, від явок до суду ухилявся, а також з огляду на його зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу.

Підстав для застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом суд не вбачає, оскільки правопорушення ОСОБА_2 вчинив як особа, яка керувала транспортним засобом, не маючи спеціального дозволу на керування транспортними засобами, адже такого дозволу у встановленому законом порядку він не отримував, що підтверджується відомостями з Національної автоматизованої інформаційної системи, що відповідає вимогам абз.3 п.28 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року (із змінами та доповненнями).

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 40-1, 130 ч.1, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко