АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1579/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

20 грудня 2017 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюМосковського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 12 серпня 2017 року о 23-00 год. ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 210990 д.р.н. НОМЕР_1 в селищі Задонецьке, Зміївського району, Харківської області в стані алкогольного сп'яніння (характерний запах з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров'я, водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2017 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що районним судом було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, зокрема, належним чином не повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справ, та розглянуто останню за відсутності ОСОБА_2 Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення підписав лише за тих обставин, що був переляканий безпідставною зупинкою, кількість працівників поліції та самим місцем зупинки. На місці складення протоколу свідки були відсутні. Крім того, працівниками поліції не було запропоновано огляд на стан алкогольного сп»яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів. В протоколі зазначено про порушення п. 2.4 ПДРУ, тоді як в постанові - 2.5 ПДРУ.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності, при цьому, належним чином не повідомлено про час і місце її розгляду, копію оскаржуваного рішення ОСОБА_2 отримав лише 16.11.2017 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. (а.с. 25)

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

За таких обставин та з урахуванням розумних строків розгляду адміністративної справи, суд приходить до висновку щодо можливості розгляду скарги за відсутності ОСОБА_2

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону суддею виконані не в повному обсязі.

За змістом ст.130 КУпАП, знаходження водія транспортного засобу в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння підлягає встановленню за результатами проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп»яніння.

Тому керування транспортними засобами в стані сп»яніння та відмова водія від проходження вказаного огляду є такими видами правопорушень, специфіка яких виключає можливість їх одночасної констатації.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 027824 від 12 серпня 2017 року, 12.08.2017 року о 23-00 годині ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 210990 д.р.н. НОМЕР_1 в селищі Задонецьке, Зміївського району, Харківської області в стані алкогольного сп'яніння (характерний запах з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі охорони здоров'я, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. (а.с.2),

Формулюючи фактичні обставини адміністративного правопорушення, як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння та відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп»яніння, автор протоколу зазначив підстави для притягнення до адміністративної відповідальності, які виключають одна одну. Стан сп»яніння у водія транспортного засобу може бути встановлений лише в порядку, передбаченому Інструкцією (наказ МВС та МОЗ України від 09.11.15 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп*яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції). Тоді як відмова від проходження огляду на стан алкогольного чи іншого сп»яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за певних ознак алкогольного спяніння, визначених п.1.3 цієї Інструкції, є підставою для відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, формулюючи обставини правопорушення, які суд вважав встановленими, суддею також допущені суперечності, які свідчать про невідповідність висновків суду фактичним обставинам.

За викладених обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

З урахуванням того, що закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Поновити строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- скасувати, а провадження у справі зарити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева