Справа № 303/3912/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П., за участю особи, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_1, розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Мукачівського міськрайонного суду від 24.07.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КпАП України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, фізичної-особи підприємця.

Даною постановою ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що, 03.07.2017 року о 08 год. 55 хв. на а/д «Київ-Чоп», керуючи автомобілем марки Daymler-Chrysler, номерний знак НОМЕР_1, не зупинився на вимогу працівників поліції, завчасно подану за допомогою увімкненого синього та червоного проблискових маячків та спеціальним звуковим сигналом, чим порушив вимоги п.2.4 ПДР України.

Постановлено накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ст. 122-2 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 153 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 320 грн. судового збор.

В апеляції ОСОБА_1 просить постанову суду щодо нього скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що судом проігноровано його клопотання про направлення справи за підсудністю до Хустського районного суду. Посилається на те, що інкриміноване йому правопорушення він не вчиняв, а висновок суду є неповним та однобічним. Вказує, що він негайно зупинився, як тільки побачив поліцейську машину з проблисковими маячками та почув звуковий сигнал. Згідно пояснень поліцейського, його зупинили за порушення правил обгону, однак такого обгону він не здійснював, а його вимогу надати відео фіксацію цього порушення не було задоволено. Також вказує на порушення його прав працівниками поліції на посту в с.Нижні Ворота де на нього склали протокол та постанову про адміністративне правопорушення за обгін, які також є незаконними.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи апелянта, переглянувши диск відеозапису, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КпАП України дотримався в повному обсязі.

Зокрема, суд вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, 03.07.2017 року о 08 год. 55 хв. на а/д «Київ-Чоп», керуючи автомобілем марки Daymler-Chrysler, номерний знак НОМЕР_1, не зупинився на вимогу працівників поліції, завчасно подану за допомогою увімкненого синього та червоного проблискових маячків та спеціальним звуковим сигналом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 246755 від 03.07.2017 року; рапортом взводу №2 роти №3 батальйону УПП в м.Ужгороді та Мукачево ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 в якому інспектор доповів, що 03.07.2017 року, під час несення служби разом з лейтенантом поліції ОСОБА_3 на а/д «Чоп-Київ» М-06 761 км, було помічено транспортний засіб марки Daymler-Chrysler, номерний знак НОМЕР_1, який здійснив обгін т.з. ВАЗ 21-07 ДНЗ АО 9656 АТ перетнувши при цьому суцільну лінію дорожньої розмітки. Розпочавши переслідування, він подавав вимогу про зупинку водію т.з. марки Daymler-Chrysler, номерний знак НОМЕР_1 за допомогою синього та червоного проблискових маячків та звукового сигналу, яка не була виконана; матеріалами відеофіксації (а.с.6).

При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апеляції ОСОБА_4 про те, що інкриміноване йому правопорушення він не вчиняв, так як зупинився відразу після того як тільки побачив поліцейську машину з проблисковими маячками та почув звуковий сигнал, оскільки це спростовується матеріалами відеофіксації.

Зокрема, на відеозаписі зафіксовано, що працівники патрульної поліції, рухаючись за автомобілем марки Daymler-Chrysler, номерний знак НОМЕР_1 на невеликій відстані, подавали водію вищезазначеного автомобіля сигнал про зупинку за допомогою синього та червоного проблискових маячків та звукового сигналу, який не було виконано. В подальшому, порівнявшись з вищевказаним автомобілем, працівником патрульної поліції, через бокове вікно автомобіля, також предявлялася вимога про зупинку, однак водій автомобіль марки Daymler-Chrysler, номерний знак НОМЕР_1 не зупинився та не почав зменшувати швидкість, як про це стверджується в апеляції. Фактично автомобіль зупинився лише після його обгону патрульною машиною. Після зупинки водій транспортного засобу марки Daymler-Chrysler, номерний знак НОМЕР_1 тривалий час намагався вияснити підставу його зупинки та стверджував, що вимога про зупинку є незаконною так як жодних правил він не порушував. При цьому, пояснив про те, що він не звертає уваги на те, що там їде ззаду та моргає.

Даним відеозаписом повністю спростовано посилання апелянта на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КпАП України.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо ігнорування клопотання про передачу справи за підсудністю, апеляційний суд зазначає, що ч.2 ст. 276 КпАП України є диспозитивною, а відтак не встановлює обовязку суду передавати справу за підсудністю за місцем реєстрації транспортного засобу чи проживання порушника. Оскільки Мукачівським міськрайонним судом постановлено законну та обґрунтовану постанову, то зазначені доводи апеляції не можуть бути підставою для зміни чи скасування такої.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення, позаяк стосуються притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення іншого правопорушення, яке не є предметом даного провадження.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про доведеність вини ОСОБА_4 у вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ст.122-2 КпАП України.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду постанови апеляційним судом. Постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Одночасно, апеляційний суд вважає за необхідним вирішити питання , щодо тимчасово вилучених документів.

З протоколу від 03.07.2017 року вбачається , що від ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія РРВ 110267 , яке підлягає поверненню останньому за належністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 липня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КпАП України, залишити без зміни.

Вилучене посвідчення водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 серії РРВ 110267 повернути ОСОБА_1.

Копію постанови направити Начальнику Управління патрульної поліції в містах Ужгороді та Мукачево для відома та виконання.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: