Справа № 163/1794/17
Провадження № 3/163/1158/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,

захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Любомльським відділом поліції ГУНП у Волинській області, матеріали справи за протоколом серії АП2 №536511 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОК ПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АС №755871, виданий Любомльським РВ УМВС України у Волинській області 27.09.2001 року, -

в с т а н о в и л а:

Поліцейським СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 13.07.2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №536511 відносно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого останній 13.07.2017 року о 00 год. 05 хв. по вул. Центральній в с.Запілля Любомльського району керував автомобілем марки «Renault Megane», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав повністю та, не заперечуючи перебування його 13.07.2017 року в стані алкогольного сп'яніння, вказав, що автомобілем у цей день він не керував. У зазначений день він "посварився" зі своєю дружиною, після чого вона забрала ключі від автомобіля, та, перебуваючи на обочині в с.Запілля Любомльського району, він намагався завести автомобіль без ключів в ручному порядку, однак цього зробити не зміг, та у цей час до нього підійшли працівники поліції і запропонували йому пройти освідування для визначення стану алкогольного спяніння. З протоколом не згідний, оскільки, хоча й мав намір їхати автомобілем, однак автомобіль не завів, за що відповідальність не передбачена.

Захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказала на відсутність у справі належних доказів, які б підтверджували факт керування її підзахисним транспортним засобом у вказаний в протоколі час та місці. Сам по собі факт перебування особи в автомобілі у стані алкогольного сп'яніння не свідчить про керування ним, відповідно не утворює об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім цього, вказала на порушення правил складання протоколу про адміністративне правопорушення, так як у ньому в якості свідка зазначено ОСОБА_4, яка проводила медичне освідування її підзахисного, що суперечить нормам закону, оскільки свідки повинні бути присутні під час огляду особи на місці зупинки транспортного засобу. За викладених обставин, просила провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення, а вилучене посвідчення водія повернути.

Заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, його захисника, показання свідків та дослідивши письмові докази у справі, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Отже, за вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт одночасного перебування цієї особи в стані алкогольного сп'яніння.

З матеріалів справи встановлено, що в якості доказів винуватості ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння №275 від 13.07.2017 року та рапорт поліцейського СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 13.07.2017 року.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння №275 від 13.07.2017 року та копією акту до цього висновку стверджено факт перебування ОСОБА_1 13.07.2017 року о 00 год. 10 хв. в стані алкогольного сп'яніння, однак цього факту й не заперечив сам ОСОБА_1

Від підпису у протоколі ОСОБА_1 відмовився.

Свідками правопорушення у протоколі зазначені: ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Враховуючи категоричне заперечення ОСОБА_1 факту керування ним транспортним засобом, з метою з'ясування фактичних обставин справи та встановлення обєктивної істини судом неодноразово здійснювався виклик поліцейських, які несли патрулювання, та зазначених у протоколі свідків.

Незважаючи на це, виклики поліцейських ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які здійснювались через керівництво Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, у кожному випадку були проігноровані та зазначені поліцейські до суду для допиту їх в якості свідків не з'явились.

Свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, жодного разу в судові засідання не зявилися, при цьому, ОСОБА_5 про причини своєї неявки суд не повідомила, а ОСОБА_4 в канцелярію суду надіслала повідомлення про неможливість прибуття до суду, у зв'язку із зайнятістю на роботі, та фактів, аніж тих, що зазначені в акті медичного огляду ОСОБА_1, вона надати не може.

Отже, суд, за наслідками вжиття усіх можливих заходів, позбавлений можливості переконатись у дійсності обставин, про які поліцейським вказано у протоколі про адмінстративне правопорушення.

Поряд з цим, за клопотанням ОСОБА_1 судом в якості свідків, у встановленому порядку з приведенням до присяги та попередження про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання та за відмову від давання показань, допитано: ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що 12.07.2017 року на релігійне свято "ОСОБА_3 і ОСОБА_3" її чоловік - ОСОБА_1 прийшов додому випивший та, оскільки була спекотна погода, він хотів випити пива. Так як останній перебував у стані алкогольного сп'яніння, вона сама сіла за кермо автомобіля та вони поїхали в магазин. В подальшому, вони між собою посварились, тому вона забрала ключі від автомобіля та пішла додому, а чоловік залишився в автомобілі, який вона зупинила на обочині. Що було далі вона не знає, лише наступного дня пішла забрати автомобіль, який стояв на тому ж місці, де вона його залишила.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що проїжджаючи 12.07.2017 року біля 23 год. по дорозі в с.Запілля бачив, що ОСОБА_1 сидів за кермом автомобіля, який стояв на узбіччі дороги, однак, що саме він робив в автомобілі, він не бачив.

Таким чином, дослідженими доказами судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1, 13.07.2017 року перебував в стані алкогольного сп'яніння, однак належних доказів на ствердження факту керування ним автомобілем судом не здобуто.

Судом вичерпані усі можливі засоби для перевірки доводів ОСОБА_1, а за відсутності показань поліцейських СРПП №3 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області: ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а також свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, суд не може дати обєктивної оцінки протоколу, як доказу, та рапорту поліцейського, та відповідно брати їх за основу доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке йому ставиться у провину, при наявності пояснень останнього, показань свідків, які жодним доказом не спростовані.

Згідно ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи, що пояснення особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 жодними належними та допустимими доказами не спростовані, в той же час підтверджені показаннями допитаних під присягою свідків, тому з огляду на те, що судове рішення не може ґрунтуватись на всякого роду сумнівах та протиріччях, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведене, провадження в справі відносно ОСОБА_1 слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а вилучене, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, посвідчення водія - повернути останньому.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії ВНА №152184 повернути ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_9