Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/776/17
Єдиний унікальний № 335/9424/17 Головуючий в 1-й інстанції Шалагінова А.В.
Категорія - ст. 124 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративої відповідальності ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4, його представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2017 року, в якій також порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення

в с т а н о в и в:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносноОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на посаді водія ПП «Термінал-АВТО» проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., також стягнуто судовий збір в розмірі 320,00 грн.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 07.08.2017 року о 07:45 год. в м. Запоріжжі, знаходячись на перехресті вул. Сєдова та вул. Південне шосе, керуючи транспортним засобом «АТЗ 4.2», державний номерний знак НОМЕР_1, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався в крайній правій смузі в попутному напрямку, при перестроюванні, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «MERCEDES BENZ E200», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4 Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.3. Правил дорожнього руху (далі ПДР). В результаті ДТП транспортні засоби пошкоджено, постраждалих немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 порушуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 21.09.2017 року зазначає, що копію постанови він не отримував, про її існування дізнався тільки 05.10.2017 року. про призначення слухання справи він дізнався лише вранці 20.09.2017 року та подав до суду заяву про відкладення розгляду справи. Проте суд з незрозумілих причин вказав у постанові, що ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи без його участі, хоча такої заяви до суду він не подавав.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність постанови судді місцевого суду, просить її скасувати і провадження по справі закрити у звязку з недоведеністю його вини у скоєнні правопорушення. Апелянт зазначає, що йому працівник поліції не надавав протокол для ознайомлення, та в ньому містяться неправдиві відомості, що нібито ОСОБА_2 відмовився від підпису. Також ОСОБА_2 вважає, що формулювання по суті правопорушення містить суперечність. Зі схеми ДТП неможливо зрозуміти, яким чином ОСОБА_2 повинен був здійснювати маневр повороту, якщо до повороту він ще не доїхав. Апелянт стверджує, що саме водій Мерседеса порушив п.13.1 ПДР. Крім того, місце зіткнення на схемі вказано довільно. При розгляді справи не допитані свідки.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; потерпілого ОСОБА_4 та його представника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_2, участі в судовому засіданні не приймав. Подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, однак суд у своїй постанові вказав, що ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Доводи наведені ним в клопотанні, матеріалами справи спростовувати не можливо, відтак, з огляду на загальні засади правосуддя щодо права особи на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційний суд вважає за можливе визнати причину пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження поважною, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Доводи ОСОБА_2 у апеляційній скарзі щодо порушення суддею фактично норм матеріального і процесуального права, та як наслідок необґрунтованого притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за відсутності в його діях складу цього правопорушення, є безпідставними і спростовуються дослідженими суддею доказами у справі.

Так, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07.08.2017 року серія БР № 217449, згідно до якого саме порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху України призвело до настання події дорожньо-транспортної пригоди (а.с.1); схемою до протоколу, в якому відображені дані щодо фактичних обставин події дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с.4), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.5), фотознімками (а.с.8).

Таким чином, суддя відповідно до вимог ст. 252 КУпАП надав належну оцінку цим доказам, оскільки вони узгоджуються між собою і доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і спростовують його твердження щодо дотримання вимог ПДР України при здійсненні маневру згідно діючих правил.

Посилання апелянта у скарзі про те, що у вчиненні ДТП винуватий інший учасник пригоди ОСОБА_4, який порушив п. 13.1 ПДР України, не витримав безпечної дистанції і безпечного інтервалу, почав його обганяти, є безпідставними, т.я. суперечать наведеним вище доказам, з яких встановлено, що саме недотримання ОСОБА_2 вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху України призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши надані пояснення ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення 07.08.2017 року, в судовому засіданні апеляційної інстанції, викладені в апеляційній скарзі та в письмових поясненнях наданих до апеляційного суду 20.12.2017 року, вбачаються суперечності, оскільки спочатку ОСОБА_2 стверджує, що вмикав покажчик повороту ліворуч потім праворуч.

Також пояснення ОСОБА_2, що він рухався у лівій полосі проїзної частини, суперечить матеріалам справи, оскільки місце зіткнення транспортних засобів відбулось на правій полосі руху, оскільки у автомобіля «MERCEDES BENZ E200», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, наявні пошкодження правого диску внаслідок зіткнення з бордюром, даний факт підтверджує як потерпілий ОСОБА_4 так і ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на ту обставину, що при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення невірно складено Схему ДТП, є необґрунтованими, спростовується поясненнями учасників ДТП, фотознімками та протоколом.

Крім того, як вбачається зі схеми дорожньо-транспортної пригоди від 07.08.2017 року, ОСОБА_2 вказану схему підписав, будь-яких зауважень чи заперечень щодо неправильності викладених у ній обставин не заявляв (а.с.3). Також протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП або дії працівника поліції з цього приводу у встановленому законом порядку не оскаржував, чим фактично погодився з ними.

Таким чином, суддею виконані вимоги ст. ст. 280, 283 КпАП України і повно, всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Апелянт у своїй скарзі ставить питання про призначення та проведення судової інженерно-транспортної експертизи, для встановлення винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Представник апелянта ОСОБА_3 у судовому засіданні апеляційної інстанції також просив призначити вказану експертизу.

Для зясування можливості вирішення поставлених в клопотанні про призначення експертизи питань в судове засідання апеляційної інстанції запрошений експерт, який вказав, що для можливості проведення даної експертизи йому необхідні вихідні данні.

Під час зясування вихідних даних ОСОБА_2 не зміг відповісти на питання експерта та надати необхідні данні для проведення експертизи.

Відмовляючи в задоволенні клопотання вважаю, що питання, які порушує апелянт на вирішення експерта, до компетенції фахівця в галузі автотехніки не відносяться, а мають бути вирішені фахівцем в галузі права. Окрім того, ініціатор клопотання не надав достатніх вихідних даних для отримання експертного висновку в тих питаннях, які мав вирішити автотехнік.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП через порушення ним саме вимог п. 10.3 ПДР України є законною та обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для задоволення скарги останнього.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1