"28" серпня 2017 р. Справа № 363/2985/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року, суддя Вишгородського районного суду Київської області Котлярова І.Ю., при секретарі Палій Л.О., за участі прокурора Вишгородського відділу Київо-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який тимчасово не працює, є депутатом Гаврилівської сільської ради сьомого скликання, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що згідно з рішенням першої сесії сьомого скликання Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 10.11.2015р. «Про визнання обраними депутатами Гаврилівської сільської ради сьомого скликання» визнано повноваження депутата Гаврилівської сільської ради ОСОБА_2.

23.01.2017р. відбулася 13 сесія 7 скликання Гаврилівської сільської ради, ОСОБА_2, перебуваючи на засіданні вказаної сесії, як депутат, приймав участь у голосуванні під час розгляду питання «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Під час розгляду депутатами вказаного питання, було прийнято рішення № 391-13-VII «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та у власність гр. ОСОБА_2 передано у земельну ділянку площею 0.1000га з кадастровим номером :06:006:6005 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Гаврилівка, вул. В. Стуса, 9. Приймаючи участь у голосуванні за своє питання, депутат ОСОБА_2 проголосував «ЗА».

Не зважаючи на суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями, наявність яких впливає на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення, депутат ОСОБА_2, особисто приймав участь у голосуванні за вказане рішення, чим порушив вимоги щодо врегулювання реального конфлікту інтересів, передбачені ч. 1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».

Ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» дається визначення термінів, що вживаються у цьому законі, а саме:

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1,2 частини 1 статті 3 цього Закону, зобов'язані: 1)вживати заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих рад є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Статтею 35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, у разі виникнення реального конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь - який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

В протоколі зазначено, що ОСОБА_2., в порушення вимог ч. 1ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не вжив заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів та щодо врегулювання реального конфлікту інтересів, не повідомив Гаврилівську сільську раду Вишгородського району Київської області про наявність реального конфлікту інтересів, з заявою про відмову або утримання від голосування в інтересах себе, під час розгляду питання «Про затвердження проекту землеустрою», не звертався, чим вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-7КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні провину у вчиненому правопорушенні визнав.

Прокурор Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_1, у судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2, зазначив, що протокол складений із додержанням вимог чинного законодавства, просив прийняти рішення, яким притягнути правопорушника до відповідальності.

Вирішуючи питання щодо винності ОСОБА_2 суд зважує на наступні обставини.

Відповідно до Примітки ст. 172-7КУпАП

1. Суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

2. У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є:

1) особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування:

б) народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови;

Відповідно до ч.1 ст. 35 ЗУ «Про запобігання корупції» правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Відповідно до ч.2 ст. 35 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є

представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради здійснює свої повноваження, не пориваючи з виробничою або службовою діяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради, обраний секретарем сільської, селищної, міської ради, головою, заступником голови районної, обласної, районної у місті ради, працює у відповідній раді на постійній основі і не може суміщати свою службову діяльність з іншою роботою, у тому числі на громадських засадах (за винятком викладацької, наукової та творчої у позаробочий час), займатися підприємницькою діяльністю, одержувати від цього прибуток, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради, який перебуває на посаді керівника місцевого органу виконавчої влади чи на іншій посаді, на яку поширюються вимоги Конституції та законів України щодо обмеження сумісництва, не може поєднувати свою службову діяльність на цій посаді з посадою сільського, селищного, міського голови, секретаря сільської, селищної, міської ради, голови та заступника голови районної у місті, районної, обласної ради, а також з іншою роботою на постійній основі в радах, їх виконавчих органах та апараті.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради не може використовувати свій депутатський мандат в цілях, не пов'язаних з депутатською діяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради не може мати іншого представницького мандата.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 23.01.2017р. відбулася 13 сесія 7 скликання Гаврилівської сільської ради, ОСОБА_2, перебуваючи на засіданні вказаної сесії, як депутат, приймав участь у голосуванні під час розгляду питання «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», а саме проголосував «ЗА».

За результатами голосування, сесією Гаврилівської сільської ради прийнято рішення № 391-13-VII «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та у власність гр. ОСОБА_2 передано у земельну ділянку площею 0.1000га з кадастровим номером :06:006:6005 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Гаврилівка, вул. В. Стуса, 9.

Враховуючи вищевикладене, керуючись наведеними нормами законодавства, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7КУпАП та ч.2 ст. 172-7КУпАП, оскільки він належним чином не виконав вимоги Закону України «Про запобігання корупції», а саме не повідомив письмово про конфлікт інтересів та не вжив заходів щодо усунення конфлікту інтересів, а також прийняв участь у голосування за питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому змеленої ділянки, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Таким чином, депутат Гаврилівської сільської ради 7 скликання ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7КУпАП - неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та ч. 2 ст. 172-77 КУпАП - вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При визначенні виду і розміру стягнення, слід врахувати характер скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась, свою вину визнав.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності притягується вперше, свою провину визнав, суд вважає за можливим застосувати розмір стягнення, визначений ч.1, 2 ст. 172-77 КУпАП із застосуванням ст. 36 КУпАП.

Керуючись ст. 172-7, ст.ст.283, 284, 285, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ч.1, 2 ст. 172-7КУпАП та накласти на нього стягнення:

-за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

-за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП призначити адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Вишгородського

районного суду Київської області ОСОБА_3