АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
33/796/747/2016 Головуючий у першій інстанції - Яценко Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, відносно якої закрито провадження ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, іншого учасника ДТП ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5С, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне 28 жовтня 2016 року о 14 год. 50 хв. ОСОБА_2 в м. Києві на вул. Лугова, 12, керуючи автомобілем «Нісан» д.н.з. НОМЕР_2, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, чим створив аварійну ситуацію автомобілю марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, а саме наїзд на «Тойота». При ДТП авто отримало пошкодження з матеріальними збитками. Згідно з протоколом ОСОБА_2 порушив п. 10.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому апелянт посилається на невідповідність висновків суду, викладених у постанові, неповноту судового розгляду та неналежність доказів, на яких ґрунтується оскаржувана постанова.

Так, суд, на думку апелянта, не звернув уваги на дані схеми ДТП, згідно з якими ширина проїзної частини вулиці Лугової складає 5,7 м та 6,1 м та не врахував, що автомобіль «Тойота» законно знаходився на проїзній частині, що підтверджується п. 1.10 та п. 11.1 ПДР. судом не враховано також, що оскільки два транспортні засобі законно знаходились на проїзній частині, тому автомобіль «Нісан» повинен обов'язково був дотримуватись вимог п. п. 1.10, 10.4, 10.1, 11.1, 1.5 ПДР України.

Проте суд, проаналізувавши докази поверхово, проігнорував інформацію, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Так, суд не звернув уваги на місце розташування автомобіля «Нісан» відповідно до схеми ДТП та фотографій з місця ДТП, які, на думку апелянта, свідчать про те, що цей автомобіль змінював напрямок руху, повертаючи ліворуч. Про цю обставину також свідчать пошкодження, виявлені на автомобілі.

Вказаними доказами спростовуються пояснення водія автомобіля «Нісан» ОСОБА_2 про те, що на момент зіткнення його автомобіль не рухався, а стояв на місці, але суд не звернув уваги на згадані докази.

Апелянт вважає неналежними доказами у справі пояснення водія автомобіля «Нісан» ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6, оскільки ці пояснення не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді, про відсутність в діях водія автомобіля «Нісан» ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними у справі доказами: поясненнями самого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_6 про обставини ДТП, даними схеми ДТП із зазначенням пошкоджень, виявлених на автомобілях «Нісан» та «Тойота», фотографіями з місця ДТП.

Так, водій автомобіля «Нісан» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 пояснював, що він їхав по парковці, ввімкнув лівий поворот, зупинився для здійснення повороту і в цей час в ліве переднє колесо його автомобіля в'їхав автомобіль «Тойота» з номерним знаком АА 8909 ОС, який здійснив маневр з лівого боку (а.с. 4).

Пояснення водія автомобіля «Нісан» ОСОБА_2 про обставини ДТП підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_6, який дав аналогічні пояснення, даними схеми ДТП, фотографіями з місця ДТП та виявленими на автомобілях пошкодженнями.

Суддя апеляційного суду не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги про те, що наявні у справі фотографії з місця ДТП та дані схеми ДТП свідчать про те, що автомобіль «Нісан» під керуванням ОСОБА_2 змінював напрямок руху, повертаючи ліворуч, оскільки на схемі ДТП і фотографіях з місця ДТП зафіксовано розташування автомобілів після їх зіткнення та в судовому засіданні апеляційної інстанції було встановлено, що після зіткнення положення автомобілів змінювалось.

Так, з пояснень ОСОБА_2 і ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції убачається, що після зіткнення автомобілів, автомобіль «Нісан» відкинуло у праву сторону, а автомобіль «Тойота» проїхав ще метрів 15 та став у сторону. Вказані пояснення не заперечувались ОСОБА_4 та об'єктивно підтверджуються даними схеми ДТП і наявними у справі фотографіями з місця ДТП, з яких убачається, що після зіткнення колеса автомобіля «Нісан» повернуті праворуч.

Окрім того, якби автомобіль «Нісан» в'їхав в автомобіль «Тойота», як про це стверджується в апеляції, то автомобіль «Тойота» не зміг би продовжити подальший рух та зміститися від місця зіткнення.

З наведених вище підстав не можна погодитись і з доводами апеляції про те, що вказаними доказами спростовуються пояснення водія ОСОБА_2 про обставини ДТП.

Пояснення водія автомобіля «Нісан» ОСОБА_2 не спростовуються також поясненнями свідка ОСОБА_8

Так, допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8, стверджуючи про те, що автомобіль «Нісан» повертав ліворуч та в'їхав в бік автомобіля «Тойота». При цьому свідок пояснив і те, що автомобіль «Нісан» зупинявся, але не міг вказати на якому відрізку шляху відносно до місця зіткнення автомобілів. Також свідок стверджував, що після зіткнення автомобіль «Тойота» проїхав метрів п'ять, а автомобіль «Нісан»залишився стояти на місці.

Свідок ОСОБА_7, письмові пояснення якої були надані апеляційному суду апелянтом, в судовому засіданні апеляційної інстанції не допитувалась, оскільки відповідне клопотання ні апелянтом, ні її захисником не заявлялось.

Отже, зібраними у справі доказами не була доведена винуватість водія автомобіля «Нісан» ОСОБА_2 у порушенні п. 10.1 ПДР України при обставинах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суддя районного суду законно і обґрунтовано закрив провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя йАпеляційного суду м. Києва В.В. Ковальська