П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2017 Справа №607/15049/17

Провадження №3/607/6213/2017

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, начальника сектору кримінальної поліції Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області,

за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, маючи допуск та доступ до держаної таємниці за формою 2, перебуваючи на посаді начальника сектору кримінальної поліції Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області не вжив заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці. Зокрема, ОСОБА_1 у 2017 році виїжджав за кордон із порушенням встановленого порядку виїзду секретоносіїв за межі України. Так, 07.09.2017 він виїжджав до іноземної країни. При цьому, в порушення ст. 28 Закону України «Про державну таємницю» та вимог п.п. 690, 696 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого постановою КМ України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі - Порядок), вказаний громадянин знаючи вимоги законодавства щодо порядку виїзду секретоносіїв за кордон, перед від'їздом до іноземної країни письмово не повідомив керівника ГУНП в Тернопільській області, який надав йому доступ до державної таємниці (наказ начальника ГУНП в Тернопільській області від 01.12.2015 №60о/сдск) та режимно-секретний орган вказаної установи, чим порушив вимоги п. 116 Порядку та не дотримався взятого на себе письмового зобов'язання громадянина України у зв'язку із допуском до державної таємниці.

Через неповідомлення у встановленому порядку ОСОБА_1 про свій виїзд у вказаний період за межі України, начальником режимно - секретного органу (PCO) ГУНП в Тернопільській області не був проведений інструктаж з питань охорони державної таємниці, що є порушенням вимог п. 696 Порядку.

Виїзд за межі України ОСОБА_1 07.09.2017 підтверджується листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 30.10.2017 № 0.64-35599/0/15-17. Неповідомлення ОСОБА_1 у встановленому порядку керівництва та режимно-секретного органу ГУНП в Тернопільській області, підтверджується поясненням начальника PCO ГУНП ОСОБА_2, листом від 15.11.2017 за № 62дск/01/9/1-2017 та наданими ксерокопіями відповідних сторінок «Журналу обліку виїздів за кордон, працівників яким надано допуск до державної таємниці ГУНП в Тернопільській області» інв.№ 191.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав та щиро розкаявся у вчиненому, просив звільнити його від сплати судового збору оскільки являється учасником АТО, в підтвердження чого надав копію посвідчення.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №19 від 24.11.2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23.11.2017 року; витягом з листа центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 30.10.2017 №0.64-35599/0/15-17; копіями витягів з журналів ГУНП в Тернопільській області; копією зобовязання від 08.11.2015 року; витягом з наказу від 05.01.2017 року №3 о/с.

П. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан, визнання ним своєї вини та щире розкаяння у вчиненому, а тому приходить до переконання, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

На підставі посвідченням серії МВ №026065 від 03.07.2015 року, суддя приходить до переконання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, п.6 ч.1 ст.212-2, 283, 284, 287, 289 КпАП України, суд:

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень у дохід держави.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддяОСОБА_3