Провадження №3/200/3173/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В., за участі адвоката ОСОБА_1, представника Комітету захисту професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності ОСОБА_2, розглянувши матеріал, який надійшов з УПП у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, адвоката, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 17.08.2017 року, 17.08.2017 року о 09:58 год. за адресою: м.Дніпро, пл.Троїцька, 2а ОСОБА_3 не виконав неодноразову законну вимогу працівника поліції, а саме: не підходити до затриманого, не брати його особистих речей, залишите місце правопорушення на підставі ст.36 ЗУ «Про національну поліцію», за що передбачена відповідальність за ст.185 КУпАП України.

В суді ОСОБА_3 вину в адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що він надавав правову допомогу своєму клієнту ОСОБА_4, у звязку з чим, знаходився поруч з будівлею УПП у місті Дніпрі Департаменту патрульної поліції за адресою: АДРЕСА_1. Він повідомив співробітників поліції про те, що є адвокатом та надає правову допомогу ОСОБА_4, після чого до нього негайно було застосовано фізичну силу та надіто кайдани без повідомлення прав та обовязків, а також змісту правопорушення. Про його адміністративне затримання не було сповіщено Раду адвокатів, його прохання викликати йому адвоката БВПД було проігноровано, протокол про адміністративне затримання складено неповноважною особою, оскільки затримував його інший поліцейський. Внаслідок застосування кайданів у нього залишились тілесні ушкодження. Вважає, що поліцейськими навмисно вчинено дії з перешкоджання адвокатській діяльності, адміністративне затримання є незаконним, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

У відповідності до ст. 31 ЗУ «Про національну поліцію», визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 даного Закону визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото-і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: -попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Так, відповідно до п. 3.3 Наказу Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100 «Про затвердження Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер ( відео реєстраторів) працівниками поліції та доступ до відеозаписів з них», нагрудна камера активується та знаходиться в режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, в т.ч. у випадках, коли усвідомлення особою факту відео фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно ст. 185 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку - тягне за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

Так, згідно статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 260 КУпАП визначено, що у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складання його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов'язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускається адміністративне затримання особи. Адміністративне затримання - полягає у примусовому тимчасовому обмеженні свободи пересування правопорушника і застосовується з метою: 1) припинення адміністративних правопорушень, коли інші заходи впливу виявились неефективними; 2) встановлення особи; 3) складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості його складання на місці вчинення правопорушення; 4) забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи та виконання постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Пунктом 12 ч.1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатське самоврядування» встановлено, що орган або посадові особи, які затримали адвоката або застосували до нього запобіжний захід, зобов'язані негайно повідомити про це відповідну раду адвокатів регіону.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на недопустимість порушення права особи на захист (Справа «Чопенко проти України» від 15.01.2015 року, від 16 грудня 2010 року у справі «Боротюк проти України», від 03 листопада 2011 року у справі «Балицький проти України», від24 листопада 2011 року у справі «Загородній проти України», від 15 листопада 2012 року у справі «Єрохіна проти України»).

17.08.2017 року у відношенні ОСОБА_3 складено протокол АА №101932 про адміністративне затримання 17.08.2017 року о 09:58 год. для припинення правопорушення та складення адміністративних матеріалів. У протоколі затримання зазначено, що повідомити Голову ради адвокатів м.Дніпро (а не Дніпропетровської області) за телефоном № не вдалось, бо телефон не відповідає. В ході адміністративного затримання було проведено поверхневу перевірку, речі та документи не вилучались. Про застосування фізичного примусу та кайданів не зазначено.

19.08.2017 року до канцелярії суду ОСОБА_3 подано скаргу на незаконне адміністративне затримання при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП.

Нормами КУпАП прямо не визначено порядку розгляду скарги на адміністративне затримання, однак відповідно до ст.ст.2, 6, 18, 171-2 КАС України адміністративними судами розглядаються справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд доходить висновку про неправомочність з розгляду скарги на незаконне адміністративне затримання в цьому провадженні.

З оглянутих судом відеоматеріалів чітко вбачається, що під час затримання ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, до останнього безпідставно була застосована фізична сила, так як будь - якого опору працівникам поліції останній не чинив. Більше того, будь-яких фактичних даних про те, що працівниками поліції на адресу ОСОБА_3 до застосування до останнього заходів примусу, були висловлені чіткі, наполегливі, неодноразово повторені законні вимоги чи розпорядження, відеоматеріали, матеріали справи взагалі не містять. З відеоматеріалу вбачається, що ОСОБА_3 задовго до його адміністративного затримання неодноразово повідомляв патрульних поліцейських про те, що він є адвокатом та прибув за викликом затриманого ОСОБА_4 для надання правової допомоги. В свою чергу, рапорт інспектора патрульної поліції 7 роти 2 батальйону УПП в Дніпрі ОСОБА_5 свідчить про те, що до ОСОБА_3 було застосовано фізичну силу, про що відсутні відомості в протоколі затримання. Одночасно з цим, дослідженні відеозаписи свідчать про застосування кайданів до ОСОБА_3, про що відсутні відомості в протоколі затримання.

За таких обставин, аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, у зв'язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 185, 251, 260, 280, 289 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку, скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя Т.В. Шевцова