н/п 3/490/2558/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6570/17
П О С Т А Н О В А

21.08.2017р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Російської Федерації, який працює механіком ТОВ МСП "Ніка Тера", є депутатом Миколаївської міської ради VII скликання, мешкає у м. Миколаєві вул. Липова 89, ідентифікаційний код - НОМЕР_1,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

22.07.2017р. у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, згідно якого останній несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги п. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції".

У судовому засіданні прокурор Кременцов А.В. пояснив, що згідно рішення Миколаївської міської ради №1 від 24.11.2015р. по теперішній час ОСОБА_1 є депутатом Миколаївської міської ради 7-го скликання. Відповідно до підп. Б п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про запобігання корупції" ОСОБА_1 є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно п. 1 ст. 45 ЗУ "Про запобігання корупції" особи, зазначені в п. 1 ст. 3 цього ж Закону (підпункт Б - народні депутати України, депутати Верховної Ради АР Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови), зобов'язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

В подальшому згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб" № 1975-VIII від 23.03.2017 Розділ XIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про запобігання корупції" доповнено пунктом 5-1 такого змісту: "Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше".

За результатами огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що ОСОБА_1 05.05.2017 о 14:40 год. подано декларацію (щорічну) за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В подальшому 19.07.2017 в присутності запрошених осіб було підтверджено несвоєчасне подання ОСОБА_1 вказаної декларації.

Окрім того прокурор зіслався на письмові пояснення ОСОБА_1 до протоколу, згідно яких останній повідомив про причини несвоєчасного подання ним декларації, а саме, те що 29.03.2017р. він отримав у АКБ "Приват Банк" особистий рахунок та картку, а також логін та пароль для входу на веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції. Для того щоб заповнити та подати декларацію він звернувся за допомогою до знайомих, однак подати декларацію у них не виходило. Також зі слів ОСОБА_1 до 20.04.2017 року він намагався встановити причину, через яку він не може подати декларацію, однак того ж дня потрапив до лікарні, де йому було проведено оперативне втручання. Як пояснив ОСОБА_1 на початку травня поточного року він нарешті додзвонився до Національного агентства з питань запобігання корупції, де йому повідомили, що в його логіні та паролі є помилка, яку 03.05.2017р. було усунуто, що дозволило ОСОБА_1 05.05.2017р. заповнити та надіслати е-декларацію з порушенням встановлених строків її подання.

Таким чином прокурор вважав, що ОСОБА_1 з моменту отримання логіну та паролю для входу на веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції до моменту надходження до лікарні в період з 29.03.2017р. по 20.04.2017р. мав реальну змогу подати декларацію, що ним не було вчинено.

Наявних даних прокурор вважав достатнім для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнення останнього до відповідальності у вигляді штрафу у межах санкції статті.

У судовому засіданні ОСОБА_1 погодився із обставинами вчиненого правопорушення, пояснив, що 29.03.2017р. отримав у АКБ "Приват Банк" особистий рахунок та картку, а також логін та пароль для входу на веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції. Надалі, з метою заповнення декларації, звертався за допомогою до своєї помічниці, а також до знайомих, однак зайти на сайт веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції не вдавалося. У зв'язку із вказаним ОСОБА_1 був змушений звернутись до АКБ "Приват Банк" для перевірки правильності даних щодо наданих йому логіна та електронного ключа. Однак знову ж таки, будь-яких помилок не було встановлено. 20.04.2017 року ОСОБА_1 потрапив до лікарні, де йому проведено оперативне хірургічне втручання. 03.05.2017р. ОСОБА_1 знову намагався зайти до сайту, однак безрезультатно. Надалі ОСОБА_1 зателефонував до Національного агентства з питань запобігання корупції, де йому повідомили, що в його логіні та паролі є помилка, яку 03.05.2017р. було усунуто, що дозволило ОСОБА_1 05.05.2017р. заповнити та надіслати е-декларацію з порушенням встановлених строків її подання.

Заслухавши наведені пояснення, вивчивши матеріали додані до адміністративного протоколу, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 у справі "Щокін проти України"), визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу "якості закону". В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для особи підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. За своєю конструкцією дана диспозиція наводить необережну форму вини. Між тим згідно до Інформаційного листа ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вбачається що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід враховувати що суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно із поясненнями ОСОБА_1, наданих у судовому засіданні, вбачається, що останній дійсно доклав усіх зусиль, направлених на заповнення електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Приступив до заповнення декларації вчасно (29.03.2017р.), одразу після отримання у АКБ "Приват Банк" особистого рахунку та картки, а також логіну та пароля для входу на веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, однак у зв'язку із невідомими причинами, йому цього здійснити не вдалося. Звертався за допомогою до своїх знайомих, однак останнім також не вдавалося зайти до сайту. Надалі, ОСОБА_1 потрапив до лікарні, де йому було проведено оперативне хірургічне втручання, що позбавило останнього можливості займатись заповненням декларації. Лише на початку травня ОСОБА_1 додзвонився до Національного агентства з питань запобігання корупції та встановив про наявність помилки у його паролі доступу до сайту, одразу 05.05.2017р., після чого заповнив та надіслав е-декларацію. Таким чином вбачається що дії ОСОБА_1 були направлені на своєчасне заповнення електронної декларації, однак у зв'язку із незалежною від нього причиною - помилкою у паролі доступу, подати декларацію, або хоча б зайти на сайт не зміг. Одразу після виявлення, доклав зусиль щодо виправлення помилки та подання декларації.

Щодо правової позиції прокурора, то останній наполягав на тому, що матеріалів доданих до протоколу та наданих у судовому засіданні пояснень, достатньо для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнення до відповідальності. При цьому прокурор не заперечував проти того, що суб'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Між тим жодних доказів у спростування пояснень ОСОБА_1 не надав. Більше того, прокурором не з'ясовано даних про кількість та характер майна, викладеного ОСОБА_1 у його декларації, за такого не надано оцінку щодо часу, який би був достатній ОСОБА_1 для належного заповнення та подання декларації.

У зв'язку із викладеним, оскільки жодним матеріалом справи наявність у діях ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) не доведена, та згідно з положеннями ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку, за такого приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а провадження щодо нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 172-6 ч. 1, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.