ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2017 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли з Військової прокуратури Житомирського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця см. Кривий Ріг, громадянина України, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , солдат, курсант, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер ______________, адміністративному стягненню протягом року не піддавався, зучастю прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону Конончука В.В.,-

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про збройні сили України», Збройні сили України проводять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та кожен повинен додержуватися вимог Конституції України та законів України.

Згідно ст.ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Згідно до вимог ст. 49, 50 Статуту, військовослужбовці повинні самостійно бути зразком високої культури, скромності, витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України.

Відповідно до ч.4 ст. 172-11 КУпАП самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб вчинені в умовах особливого періоду, є діяннями, що віднесені до адміністративних правопорушень.

14.11.2017 року солдат ОСОБА_1 зазначені вимоги Закону проігнорував та близько 07 год 30 хв., самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в пункті постійної дислокації: АДРЕСА_1 . 16 листопада 2017 року повернувся до військової частини НОМЕР_1 . Таким чином, солдат ОСОБА_1 діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилятися від військової служби, без дозволу командування та без поважних причини в умовах особливого періоду, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності останнього.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи: даними протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 21.11.2017 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Своїми діями, що виразились у самовільному залишенні військової частини в умовах особливого періоду, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують (каяття) і обтяжують (відсутні) відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір.

Керуючись ст.ст. 172-11 ч.4, 40-1, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 172-11 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя: С.М. Костенко

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.