П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.07.2017 Справа №607/6169/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Тернополі ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 06 травня 2017 року, який складений о 11 год. 10 хв. в с. В. Гаї Тернопільського району по вул. Галицька, інспектором Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, водій ОСОБА_1 06 травня 2017 року о 11 год. 00 хв. в с. В. Гаї по вул. Галицька Тернопільського району керував транспортним засобом мопедом «Хонда», б/н, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук. На місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння із застосуванням технічного приладу «Драгер 6810» чи в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.05.2017р. серії АП2 №544433 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив суду, що 06 травня 2017 року о 11.00 год. перебуваючи в с. В. Гаї по вул. Галицькій біля магазину «Продукти» йшов за покупкою цементу. В той час до нього підїхала патрульна машина та один із працівників поліції повідомив, що він порушив Правила дорожнього руху та буде оформлятись протокол. Повернувшись після покупки цементу йому було вручено протокол про адміністративне правопорушення та працівники поліції вказали, що він керував у нетверезому стані. Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яких він не бачив, оскільки дані особи були відсутні під час складання протоколу. Письмові пояснення були написані під диктовку працівника поліції, а тому не відповідають дійсності. Крім цього зазначає, що він не перебував в стані алкогольного спяніння та не здійснював керування транспортним засобом, оскільки лише стояв біля мопеда. ОСОБА_1 вказав, що обовязковою умовою законності протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є наявність двох свідків, які підтверджують факт, що водій на вимогу працівника поліції, на місці зупинки продути газоаналізатор та пройти медичне обстеження для визначення степеня алкогольного спяніння, однак в його випадку такі не були залучені. В звязку із вказаними обставинами, просить справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.05.2017р. серії АП2 №544433, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоровя.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858.

Всупереч вказаним вимогам, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №544433, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про необхідність пройти ще й огляд на стан спяніння у медичному закладі.

Із долучених пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 06.05.2017р. вбачається, що вони були присутніми під час відмови водія ОСОБА_1, який керував мопедом «Хонда», б/н, із ознаками: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, на вимогу працівника поліції, продути газоаналізатор алкотест 6810 Драгер та пройти медичне обстеження для визначення степені алкогольного спяніння.

Судом під час дослідження пояснень свідків відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння було встановлено їх невідповідність вимогам Закону. Зокрема, в поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутня інформація з приводу конкретного способу вчинення протиправного діяння, який ставиться у провину ОСОБА_1 складеним відносно нього протоколом, а саме не вказано від якого саме огляду відмовляється водій, на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, чи від освідчення в закладі охорони здоров'я. Дані пояснення містять лише загальні відомості з приводу відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, тобто встановити конкретні дії особи щодо ухилення від огляду є неможливим, в той час коли відповідно до порядку встановленого Законом, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності повинно бути запропоновано пройти огляд спочатку на місці за допомогою спеціального технічного засобу, потім в закладі охорони здоров'я, і якщо така особа відмовляється від відповідного освідчення, то щодо неї повинен бути складений протокол про адміністративне правопорушення за ухилення від огляду на стан сп'яніння. Отже, з таких пояснень свідків неможливо встановити чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп'яніння та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження правопорушником огляду на стан сп'яніння, від якого останній відмовився. Даний факт свідчить про неналежність означених доказів, якими не підтверджується існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно часу, місця, способу та інших обставин вчинення правопорушником протиправного діяння.

Крім того, на здійсненні судом виклики свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для проведення їх допиту щодо підтвердження обставин, які викладені ними у наданих пояснень інспектору поліції, і покази яких стали підставою інспектору поліції для складання протоколу про адмінправопорушення, останні не зявлялися.

А тому, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд оцінює критично оскільки, неявка в судове засідання зазначених свідків ставить під сумнів їх існування.

З метою неупередженого та обєктивного розгляду зазначеної адміністративної справи судом неодноразово викликався співробітник поліції інспектор Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2, однак останній до суду не з'явився, причин неявки суду не повідомив, доказів які б спростовували покази ОСОБА_1 дані у судовому засіданні не надав, відеозапис з нагрудних камер співробітників поліції також суду не було надано.

Відповідно до п. 3 Інструкції, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2 Інструкції передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №544433 від 06 травня 2017 року, ознаками алкогольного спяніння ОСОБА_1 вказано почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук.

У судовому засіданні факт наявності у водія ОСОБА_1 ознак стану алкогольного спяніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами не підтверджено та спростовується матеріалами справи.

Отже, закон повязує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння встановлену ст. 130 КУпАП лише за керуванням такою особою транспортним засобом і за наявності ознак такого спяніння.

При цьому, сама по собі відмова від проходження огляду на стан спяніння за відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопропушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 06.05.2017р. серії АП2 №544433 та долучені пояснення гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можна вважати належним доказом в підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, як це викладено у протоколі, а саме відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1, який керував мопедом «Хонда», б/н, 06 травня 2017 року о 11 год. 00 хв. в с. В. Гаї по вул. Галицька Тернопільського району з явними ознаками алкогольного спяніння. Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 порушення, матеріали справи не містять.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 06.05.2017р. серії АП2 №544433 закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_5