АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1409/17 Головуючий у І-й інстанції - Католікян М.О.
Справа № 203/2620/17-п Головуючий в ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року, якою щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 дня народження, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, 27 вересня 2017 року об 21 год. 25 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Chevrolet Epica», н.з. НОМЕР_10, рухаючись по пр. О.Поля в м. Дніпрі біля е/о 30, при зміні напрямку руху, а саме повертаючи праворуч, не впевнився в безпечності маневру та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого автомобілями отримані механічні пошкодження і заподіяна матеріальна шкода, постраждалих немає.

Обгрунтовуючи своє рішення, викладене в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції послався на висновок експертного дослідження від 25.10.2017 р. № 7/10.1/71, складений експертом НДЕКЦ ОСОБА_3, згідно якому при вказаній дорожньо-транспортній пригоді у діях водія автомобіля «Chevrolet Epica», н.з. НОМЕР_10, невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, що перебували б у причинному зв'язку настанням події ДТП, не вбачається, а також водій вказаного автомобіля навіть при своєчасному гальмуванні не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів. Натомість у діях водія автомобіля НОМЕР_1, вбачається невідповідність вимогам п.п. 16.3., 16.11. Правил дорожнього руху та дорожнього знаку 2.1., що з технічної точки зору перебуває у причинному зв'язку з настанням події ДТП.

Грунтуючись на згаданому експертному висновку, показаннях свідків та матеріалах справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про невинуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та про необхідність закриття провадження щодо нього на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати, винести нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, є необґрунтованою і незаконною, через що підлягає скасуванню.

Вказує, що він, рухаючись на своєму автомобілі по вул. Ульянова з боку вул. Ю.Савченко в напрямку пр. О. Поля, під'їхав до перехрестя з пр. О. Поля, не виїжджаючи на зазначений проспект, та зупинився для того, аби пропустити автомобілі, які рухалися зліва направо відносно його напрямку руху. В подальшому, простоявши близько 4 - 5 секунд, він побачив, що зліва направо по пр. О.Поля на великій швидкості рухається автомобіль НОМЕР_2, водій якого з незрозумілих причин почав здійснювати поворот праворуч, на вул. Ульянова, де, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з його автомобілем.

Після цього на місце ДТП було викликано працівників поліції, які, проаналізувавши ситуацію, прийшли до висновку, що у даному ДТП винен водій ОСОБА_2, який порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем «Ауді».

Зазначає, що під час оформлення ДТП ним було здійснено фотофіксацію місця ДТП, крім того на місце пригоди виїжджала і знімальна група інтернет-видання dp.informator.ua, яка також проводила фотозйомку.

Під час оформлення матеріалів ДТП працівниками поліції були допущені неточності при відображенні схеми місця ДТП, зокрема неправильно зазначено розташування автомобілів, розмітки та місця зіткнення, чим і скористався ОСОБА_2 та почав стверджувати, що він рухався в крайній правій смузі по пр. О.Поля, а водій автомобіля «Ауді», під'їжджаючи до перехрестя по другорядній дорозі, виїхав на його смугу, в наслідок чого і відбулася дана пригода. Такі показання є неправдивими, оскільки з фотознімків вбачається, що аварія сталася на пішохідному переході, та чітко видно, що він не виїжджав на пр. О. Поля.

Крім того вказує, що на підтвердження своїх пояснень ОСОБА_2 посилається на пояснення свідка ОСОБА_6, який нібито йшов по пр. О. Поля та бачив подію ДТП, проте ці пояснення є сумнівними, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 у соціальній мережі Facebook є друзями, при цьому наявні ознаки фальсифікації доказів ОСОБА_2

Також зазначає, що ОСОБА_2 було замовлено проведення автотехнічного дослідження, при виконання якого були надані завідомо неправдиві вихідні дані зі сторони замовника, а саме те, що він виїхав на перехрестя доріг таким чином, що перекрив крайній правий ряд, що не відповідає дійсності і спростовується наявними фотознімками ДТП.

Одночасно зазначає, що судом допущено фальсифікацію матеріалів даного провадження та допущено як належний доказ невинуватості правопорушника покази свідка ОСОБА_7, який нібито надав їх у судовому засіданні, які різняться з іншими показаннями, втім даного свідка взагалі не було допитано у судовому засіданні, оскільки в суд його ніхто не викликав.

Також вказує, що судом першої інстанції були проігноровані його пояснення як учасника ДТП, так само не взяті до уваги фотодокази, з яких вбачається, що зіткнення відбулося на пішохідному переході, а дорожня розмітка "зебра" нанесена не на межі перетинання проїжджих частин вул. Ульянова та пр. О. Поля, а далі, по вул. Ульянова. Так само з них вбачається і те, що передня частина його автомобіля не перекривала жодної смуги руху транспорту по пр. О.Поля.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 який наполягав на задоволенні його апеляційної скарги з викладених у ній підстав та пояснив, що в матеріалах провадження наявні достатні докази вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; захисника Осипова С.О., що діє в інтересах ОСОБА_2, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1, вказуючи на правильність та законність оскаржуваного останнім рішення суду першої інстанції; вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає його необґрунтованим і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, з огляду на наступне.

Так, зі змісту висновку експертного дослідження від 25.10.2017 р. № 7/10.1/71, складеного експертом НДЕКЦ ОСОБА_3 (а.с. 24-26), вбачається, що останній виходив зокрема з наступних даних, наданих йому у заяві на проведення експертного дослідження адвокатом Осиповим С.О., що є захисником ОСОБА_2:

-автомобіль НОМЕР_3 під'їхавши до перехрестя виїхав на перетинання проїжджих частин, таким чином, що наполовину перекрив крайній ряд по пр. Олександра Поля за напрямком руху автомобіля НОМЕР_4, чим створив останньому небезпеку для руху;

-водій автомобіля НОМЕР_4 щоб уникнути зіткнення встиг трохи відвернути праворуч але уникнути зіткнення не зміг;

-з моменту виїзду на перетинання проїзних частин до моменту зіткнення пройшло не більше 2-х секунд, що належить вважати часом тривалої небезпеки для водія автомобіля НОМЕР_4.

Такі відомості мають вирішальне значення для результатів дослідження, оскільки саме на них ґрунтуються висновки експерта про те, що, відповідно:

-автомобіль НОМЕР_5, створив перешкоду для руху автомобіля НОМЕР_6, що рухався по головній дорозі;

-зміна напрямку руху автомобіля НОМЕР_6, була незначною, тобто він не здійснював маневр повороту праворуч на вул. Ульянова, а натомість рухався прямо по пр. О. Поля;

-тривалість часу, на протязі якого водій автомобіля НОМЕР_6, НОМЕР_7, не була достатньою аби запобігти зіткненню автомобілів шляхом екстреного гальмування.

Разом з тим, вказані вихідні відомості, надані експерту, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам події.

Так, крім пояснень водіїв, свідків та схеми ДТП у матеріалах справи є докази, що є цілком об'єктивними та будь-яких сумнівів у своїй правильності не викликають, а саме фотографії з місця події та відеозапис з відеореєстратора автомобіля, що рухався у напрямку, зустрічному відносно автомобіля НОМЕР_5.

Як вбачається із вказаного відеозапису, автомобіль НОМЕР_5, під'їжджаючи по вул. Ульянова до перехрестя з пр. О. Поля, здійснив зупинку перед вказаним перехрестям при значенні таймеру відеореєстратора 07:29:06, в той час як зіткнення автомобілів відбулося при значенні таймеру 07:29:09, що свідчить про те, що до моменту зіткнення автомобіль НОМЕР_5, простояв без руху не менше 3-х секунд. Зважаючи на те, що згідно відеозапису до моменту зупинки вказаний автомобіль рухався повільно, не викликає сумнівів, що світло його фар на дорозі та сам даний автомобіль НОМЕР_8, повинен був побачити значно раніше моменту його зупинки.

Таким чином, надані захисником експерту вихідні дані в частині того, що з моменту виїзду на перетинання проїзних частин до моменту зіткнення пройшло не більше 2-х секунд, що належить вважати часом тривалості небезпеки для водія автомобіля НОМЕР_4, - є неспроможними, оскільки фактично такий час значно перевищував 3 секунди.

Крім того, при вирішенні питання про наявність у водія ОСОБА_2 можливості запобігти зіткненню автомобілів шляхом екстреного гальмування експерт виходив з наданих захисником відомостей про швидкість автомобіля НОМЕР_6, на рівні 60 км/год, що не має будь-якого об'єктивного підтвердження.

Також із вказаного відеозапису вбачається, що в момент зіткнення автомобіль НОМЕР_5, був розташований таким чином, що його задні колеса перебували у межах горизонтальної дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра», якою позначений пішохідний перехід через проїзну частину вул. Ульянова. Згідно наявних у матеріалах справи фотографій з місця пригоди (а.с. 35, 37, 38), між краєм даної розмітки та найближчою до нього смугою руху по пр. О. Поля існує значна відстань, що з урахуванням об'єктивно підтвердженого місця розташування в момент ДТП автомобіля НОМЕР_5, виключає можливість утворення ним перешкоди в русі автомобілям, що рухаються по пр. О.Поля.

Належить відзначити, що наявна у матеріалах справи схема місця ДТП (а.с. 2) не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, оскільки графічні об'єкти на ній зображені без дотримання масштабу, вона не містить відомостей про сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів, координати розміщення транспортних засобів, причетних до ДТП, відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, та інші передбачені вказаною Інструкцією відомості, а також зображене на даній схемі розташування транспортних засобів та дорожньої розмітки 1.14.1 відносно меж проїзної частини дороги по пр. О. Поля очевидно не збігається з фактичним, яке об'єктивно вбачається з наявних у справі відео- та фотоматеріалів.

У зв'язку з вищенаведеним висновок експертного дослідження від 25.10.2017 р. № 7/10.1/71 не може бути прийнятий як доказ невинуватості ОСОБА_2 зважаючи на те, що він грунтується на вихідних даних, які є недостовірними.

Аналізуючи інші наявні у матеріалах справи докази, зокрема аудіо- та відеоматеріали, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що автомобіль НОМЕР_5, виходячи з його фактичного розташування, не створював і не міг створити перешкоду у русі автомобілям, що рухалися про проїзній частині пр. О. Поля. Натомість зіткнення вказаних автомобілів НОМЕР_9, який на значній швидкості намагався здійснити маневр повороту праворуч на вул. Ульянова, втім не закінчив його належним чином, що може пояснюватись як тим, що він не впорався з керуванням, так і тим, що при здійсненні вказаного маневру він побачив на пішохідному переході через вул. Ульянова, який під час руху повинен був перетнути, пішохода з собакою, який згідно відеозапису рухався у попутному з ним напрямку, та у таких спосіб уникав зіткнення із згаданим пішоходом.

Разом з тим мотиви, якими керувався у вказаний момент ОСОБА_2, не мають істотного значення для справи та не спростовують доведеності поза розумним сумнівом порушення ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху і скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обговорюючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що згідно матеріалам справи подія адміністративного правопорушення мала місце 27 вересня 2017 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, на момент розгляду даної справи в апеляційному суді закінчилися.

За таких обставин, та зважаючи на необґрунтованість викладеного у постанові районного суду висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з винесенням нової, якою належить визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, - скасувати.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, - закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця