Справа №: 297/1671/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого Гал Л. Л., при секретарі Адамчо К., за участю прокурора Малицького С.І. та особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, пов'язаний з корупцією, ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, які надійшли від УЗЕ в Закарпатський області ДЗЕ Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності, повязане з корупцією, відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродження м. Рахів, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, судді Мукачівського міськрайонного суду,

за ст. 172-6 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 12.09.2016 року припинив право власності на нерухоме майно, а саме квартиру № 18 за адресою м. Мукачево, вул. Митрополита Володимира (колишня вул. ОСОБА_2), 32, власниками якої були, він, ОСОБА_1, дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за номером 2714 від 12.09.2016 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Відповідно до оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК декларації за 2016 рік у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» ОСОБА_1 зазначив дохід від відчуження вказаного нерухомого майна в сумі 100 000 гривень від ОСОБА_6, а в розділі 14 «Видатки та правочини субєкта декларування» він зазначив як предмет правочину вищезгадану квартиру.

Таким чином ОСОБА_7 отримав дохід на суму 100 000 гривень, що становить більше 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 01.01.2016 року, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч.2 ст.52 Закону «Про запобігання корупції», тому у ОСОБА_1 як особи, що займає посаду судді, тобто субєкта декларування, виник обовязок, а саме у десятиденний строк, в період з 13.09.2016 по 23.09.2016 року, письмово повідомити про суттєві зміни в майновому стані НАЗК.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 не опублікував в Єдиному державному реєстрі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, ОСОБА_1, обіймаючи з 12.08.1996 року посаду судді Мукачівського міськрайонного суду, будучи відповідно до підпункту ґ пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1, відносно якого складено протокол про адміністративне правопорушення, у судовому засіданні своєї вини у вчинені адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що дійсно він із членами сімї продав у вересні 2016 року квартиру та він отримав згаданий у протоколі дохід. Оскільки він, як суддя, розглядає цивільні справи, із відповідним законодавством, конкретною вимогою норми закону про необхідність повідомляти про суттєві зміни у майновому стані, не знав. Умислу ні прямого чи непрямого порушити закон «Про запобігання корупції» у нього не було. Так, в електронній декларації за 2016 рік в березні 2017 року він зазначив отриманий дохід від продажу квартири. Слід розуміти, що умисне невиконання даного обовязку ним та притягнення за це до адміністративної відповідальності безперечно тягнуло б його звільнення з посади судді, тому таке правопорушення, якщо на той час знав би закон, звичайно ніколи би не вчинив.

При цьому, ОСОБА_1 послався на лист ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією», вважав, що відсутня субєктивна сторона правопорушення, а отже тоді і склад правопорушення в його діях.

Прокурор вважав, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з тим, що ст. 11 КУпАП передбачає вчинення адміністративного правопорушення також із необережності. Окрім того, всі державні службовці, а тим більше судді повинні дотримуватись вимог закону, антикорупційного законодавства, бути прикладом у цьому суспільству, громадськості. Форма вини не є обовязковим для даного адміністративного правопорушення. Дане правопорушення, повязане з корупцією, може бути вчинено з необережності.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172- 6 КУпАП, з наступних підстав.

Так, згідно Указу Президента України №482 від 27.06.1996 року ОСОБА_1 призначений на посаду судді Мукачівського міського суду та згідно постанови Верховної Ради України від 07.06.2001 року обрано суддею того ж суду безстроково, а потім зараховано до штату Мукачівського міськрайонного суду. Про це свідчать відповідні копії наказів (а.с. 35-37).

Відповідно до примітки статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» судді відноситься до осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла на час інкримінованого правопорушення у вересні 2016 року) у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Так судом встановлено, що в щорічній електронній декларації судді Слючарчука В.М. за 2016 рік зазначено ним одержаний дохід від продажу квартири та правочин її купівлі-продажу в сумі 100 000 гривень (а.с. 8-21).

У протоколі відображено про обовязок ОСОБА_1 упродовж періоду з 13.09.2016 року по 23.09.2016 року повідомити НАЗК про суттєву зміну у майновому стані. Датою вчинення правопорушення зазначено 23 вересня 2016 року.

Відповідно до інформації з офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_1 опублікував її в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 21.03.2017 року.

Згідно розділу ХІІІ Прикінцеві Положення Закону України «Про запобігання корупції» він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання ним чинності. Про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції. У 2016 році службові особи, які на день початку роботи зазначеної системи займають згідно зі статтею 50 цього Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Із цих перехідних положень закону чітко не зрозуміло коли ж треба повідомляти про суттєві зміни у майновому стані, взагалі про це не зазначено. А лише зазначено, що про щорічні декларації повинні подати службові особи, які згідно зі ст. 50 Закону займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Перша щорічна е-декларація ОСОБА_1 за 2015 рік (а.с. 22-31) опублікована на офіційному веб-сайті НАЗК 22.10.2016 року.

Отже, первинна електронна декларація за 2015 рік подана ОСОБА_1 шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції 22 жовтня 2016 року і це таким чином виключало подачу будь-яких даних щодо зміни у майновому стані, оскільки такий майновий стан не був задекларованим на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції станом на час здійснення продажу квартири, а саме 12.09.2016 року.

Так, згідно пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № З, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 (далі Порядок), згідно якого субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другою статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.

Згідно з розясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» предметом правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціям. Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В ході судового розгляду не доведено, що ОСОБА_1 діяв прямим або непрямим умислом, коли у вересні 2016 року не подав декларацію про суттєву зміну майнового стану. Так, сховати отриманий дохід у нього сенсу не було. Так як, по-перше, він це про декларував в щорічної е-декларації в березні 2017 року, крім того можливі наслідки притягнення за корупційне правопорушення це вирішення питання про звільнення його з посади судді.

Крім того, згідно вищезгаданого розяснення ВССУ з суб'єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме, прямим чи непрямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким суб'єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

Отримавши пояснення та наведені доводи особи, відносно якої складено протокол про адміністративні правопорушення, оцінивши її дії і наміри своєчасного подання суттєвих змін, суд вважає, що в його діях відсутній прямий чи непрямий умисел на порушення вимог чинного законодавства.

За правилом, встановленим ст. 10 КУпАП, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд обґрунтовано приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, в діях ОСОБА_1, у звязку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, провадження по даній справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 та п. 1 ч.1 ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та прокурором до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд.

Суддя Л. Л. Гал