Адміністративна справа 359/3146/17
Провадження 3/359/2092/2017
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Гончаров О.М., розглянувши за участю представника за договором ОСОБА_1, особи яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративні матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

13.04.2017 р. до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_2

26.04.2017 р. відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області матеріали адміністративної справи, відносно ОСОБА_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повернуто Управліню патрульної поліції у м. Борисполі ДППНП України для вжиття заходів, щодо належного оформлення матеріалів справи та для усунення недоліків.

02.06.2017 р. вказаний адміністративний матеріал повторно було повернуто до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, після усунення вказаних недоліків.

30.03.2017 року о 00 год. 15 хв. в м. Бориспіль-7, аеропорт «Бориспіль», термінал «D», водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» № ARHK 0130, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України. Відповідальність за вказане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 не зявився про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

У звязку з чим, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, суддя прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, у судове засідання зявився представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_1 та пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 164114 від 30.03.2017 року є єдиною підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Однак, даний протокол було складено інспектором патрульної поліції ОСОБА_3 з порушенням вимог законодавства щодо оформлення протоколі про адміністративне правопорушення. Так, в протоколі зазначено, що огляд на стан спяніння ОСОБА_2 здійснювався за допомогою приладу «Драгер» № ARHK 0130, показники якого і стали підставою для складання протоколу. В той же час, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, у вищезазначеному протоколі відсутні дані про серію вказаного пристрою, в той же час як в акті огляду на стан спяніння ОСОБА_2 зазначається вже інший пристрій, а саме «Drager 6820 ARHK - 0130». Також адвокат ОСОБА_1 зазначила, що з протоколу вбачається, що ОСОБА_2 був незгоден з результатами проведеного огляду. Однак, інспектором патрульної поліції ОСОБА_4 не було забезпечено належну доставку ОСОБА_2 до найближчого закладу охорони здоров'я, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, з метою проведення його медичного огляду на стан спяніння, незважаючи на незгоду водія з результатами огляду на місці зупинки. Це свідчить про те, що інспектором патрульної поліції було порушено процедуру проведення огляду особи на визначення стану його спяніння, а тому протокол, за таких обставин, не є належним доказом, який би підтверджував факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, як вбачається з матеріалів даної справи, до протоколу працівниками патрульної поліції були приєднані вже надруковані письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які заповнені не власноручно свідками, а надруковані інспектором і до яких вносилися дописування. Ці обставини в сукупності вказують на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б на законних підставах підтверджували факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 наголосила, що дана справа направлялася на доопрацювання, але недоліки працівниками поліції, не було усунуто. Враховуючи вищевикладене, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат ОСОБА_1 просила суд дану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заявлені свідки представником адвокатом ОСОБА_1, а саме: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не допитувалися, оскільки знято з допиту, адвокатом ОСОБА_1

Дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника за договором адвокат ОСОБА_1І, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обовязкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного вирішення справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, огляд на стан спяніння ОСОБА_2 здійснювався за допомогою приладу «Драгер» № ARHK 0130.

Так, відповідно до п. 3 «Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затвердженого наказом МВС України № 33 від 01.03.2010 р. визначено вичерпний перелік спеціальних технічних засобів, серед яких такий прилад як «Драгер», відсутній.

Таким чином, в порушення вищезазначених вимог законодавства, інспектор патрульної поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 164114 від 30.03.2017 р. не вказав дані про серію приладу за допомогою якого здійснювався огляд на стан спяніння ОСОБА_2, обмежившись посиланням на те, що огляд проведено за допомогою приладу «Драгер» № ARHK 0130, натомість в акті огляду на стан спяніння ОСОБА_2 зазначається інший прилад «Drager 6820 ARHK - 0130».

Таким чином суд позбавлений можливості перевірити та зробити висновок про те чи пройшов, зазначений в протоколі, технічний прилад державну реєстрацію, сертифікацію та відповідну перевірку, та чи допущений він до використання працівниками патрульної поліції, оскільки долучене працівниками поліції свідоцтво про повірку законодавчого засобу вимірювальної техніки, не відповідає вимогам чинного законодавства.

Також, слід зазначити, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 27 ППВСУ "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" №14 від 23.12.2005 р., відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Досліджений у судовому засіданні відеозапис та пояснення представника захисника ОСОБА_1 у судовому засіданні, вбачається, що водій ОСОБА_2 знаходився у автомобілі НОМЕР_2, який був припакований біля терміналу «D», аеропорт «Бориспіль», і лише на прохання працівника поліції переїхати з місця, був запропонований огляд на стан спяніння, а тому він не керував транспортним засобом.

В той же час, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки письмові пояснення свідків, які знаходяться в матеріалах справи, не підтверджують цього факту, а інші докази таких дій останнього в матеріалах справи відсутні.

Згідно п. 7 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Відповідно до п. 9 розділу ІІ інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше, ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Аналіз вказаних вище положень законодавства в їх сукупності та логічному взаємозв'язку свідчить, що в разі незгоди водія з результатами огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, результати такого огляду не можуть бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. І лише відмова водія від огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я або встановлення стану сп'яніння за результатами огляду в закладі охорони здоров'я, є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 164114 від 30.03.2017 року після проведення огляду ОСОБА_9 за допомогою технічного приладу «Драгер» № ARHK 0130, на місці зупинки, останній був не згоден з результатами такого огляду, про що свідчать його письмові пояснення у графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення», де він зазначив, що спиртні напої в цей день не вживав.

Як зазначалося вище, свідки зазначені у протоколі лише підтвердили, факт того, що ОСОБА_2 в їх присутності проходив огляд на стан спяніння за допомогою алкотестера "Драгер".

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом. З огляду на це відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №164114 від 30.03.2017 р., суперечать фактичним обставинам справи, а тому даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, складеного інспектором поліції ОСОБА_4 без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАп України,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_10