АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1336/17Суддя 1 інстанції Скотар Р. Є.
Номер провадження 33/774/48/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю: секретаря судового засідання Кислиця І.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року, якою

ОСОБА_2, який народився 22 липня 1987 року, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

При обставинах, зазначених в постанові, 21 березня 2017 року о 6.00 годині на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Нікопольське шосе та вул. Цимлянська у м. Кривому Розі в районі е/о №68/05 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причепом УВН 810082 д.н. НОМЕР_2, не дотримався безпечного інтервалу, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, втратив контроль над рухом транспортного засобу, допустив занос причепа та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку та зупинився для виконання маневру повороту ліворуч на вул. Цимлянську, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 грубо порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 ПДР України.

Не погоджуючись з цією постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню у звязку з тим, що судом до участі у розгляді справи було безпідставно допущено ОСОБА_4 як потерпілого, незважаючи на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення він не зазначений потерпілим й в ньому відсутні відомості про заподіяння збитків, а також його представника ОСОБА_6, який в порушення ст.270 КУпАП, представляє інтереси останнього за довіреністю, у звязку з чим вважає неналежними докази, надані суду цими особами - висновок експертизи про розмір спричиненого матеріального збитку та показання свідка ОСОБА_7 в частині руху автомобіля по ожеледиці. Також, вважає неналежними доказами в підтвердження вини ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення, оскільки, в порушення вимог ст.256 КУпАП, в нього внесено додаткові відомості час ДТП, після вручення його копії та схему ДТП, яка є додатком до нього, і містить відомості про стан дорожнього покриття, що не відповідають дійсності. Окрім цього, зазначає, що судом не встановлено всі обставини справи, зокрема, чи складався адміністративний протокол щодо ОСОБА_4, погодні умови та стан дорожнього покриття в момент ДТП, не оцінено докази в їх підтвердження, не встановлено форму його вини, факт порушення ПДР, що потягло безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності й накладення адміністративного стягнення. Також ОСОБА_2, вказує на те, що судом не зазначено пункти ПДР України, за порушення яких його було притягнуто до адміністративної відповідальності та не наведено оцінки довідці про погодні умови у м. Кривому Розі під час ДТП. Також, акцентує увагу суду апеляційної інстанції на тому, що оголошена в судовому засіданні резолютивна частина постанови в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування строком на 1 рік не відповідає нормам закону та наявній в матеріалах справи постанові, де зазначений інший вид накладеного адміністративного стягнення.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_4, вважаючи постанову законною та заперечуючи проти доводів скарги, зазначив, що він в силу ст.269 КУпАП, є потерпілим, оскільки йому внаслідок ДТП завдано майнової шкоди, а тому є належним учасником судового розгляду, як і його представник, який є фахівцем в галузі права, що підтверджується дипломом спеціаліста. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог КУпАП й він є належним доказом в підтвердження вини ОСОБА_2, який оцінено судом разом з іншими доказами у відповідності до вимог законодавства. Також, звернув увагу на те, що апеляційну скаргу на постанову подано ОСОБА_2 13 червня 2017 року, тобто з порушенням 10-денного строку її апеляційного оскарження й питання про його поновлення ним не ставиться, тому вона підлягає поверненню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2, його захисник ОСОБА_3, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5, заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а постанову без змін, як законну та обґрунтовану.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази у справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 подана в межах строку, встановленого ч.2 ст.294 КУпАП, на оскарження постанови, тому вона підлягає розгляду по суті.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ч.2 ст.283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім іншого, повинна містити прийняте у справі рішення.

Згідно до вимог ст.285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Окрім того, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Разом з тим, вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи дотримані не в повному обсязі.

Так, санкцією ст.124 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів.

При прослуховуванні аудіозапису судового засідання від 26 травня 2017 року, встановлено, що після закінчення розгляду справи по суті, суд проголосив прийняте щодо ОСОБА_2 рішення про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно оскаржуваної постанови, що міститься в матеріалах справи, на ОСОБА_2 було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік (а.с.101-103).

Отже, текст постанови, долучений до матеріалів справи та постанови, що був проголошений в судовому засіданні не відповідають один одному.

За змістом ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги щодо порушення судом при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 норм матеріального і процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення.

Дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена в повному обсязі та підтверджується такими доказами.

Так, факт порушення ОСОБА_2, як учасником дорожнього руху, Правил безпеки дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів, встановлено протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 152588 від 21 березня 2017 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, згідно якого 21 березня 2017 року о 06.00 годині на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Нікопольське Шосе та вул. Цимлянська у Металургійному районі у м. Кривому Розі в районі е/о №68/05 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_4, не дотримався безпечного інтервалу, не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, втратив контроль над рухом транспортного засобу, допустив занос причепа та скоїв наїзд на автомобіль НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку та зупинився для виконання маневру повороту ліворуч на вул. Цимлянську, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків(а.с.1).

Наведені обставини підтверджуються схемою місця ДТП, в якій зафіксовані ділянка дороги на якій відбулася подія, пошкодження та місце зіткнення транспортних засобів (а.с.5).

З письмових пояснень самого ОСОБА_2 слідує, що він не заперечував факту події, яка сталася 21 березня 2017 року та того, що автомобіль, під його керуванням і причеп від нього почало заносити, а потім причеп відірвався й врізався в автомобіль потерпілого, тобто визнавав факт скоєння ним ДТП (а.с.3). Аналогічні показання ОСОБА_2 надав в суді апеляційної інстанції, заперечуючи лише свою вину в ДТП.

Потерпілий ОСОБА_4, згідно його пояснень письмових та наданих в суді апеляційної інстанції підтвердив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, почав виконувати маневри, через які його почало заносити, а потім причеп відірвався, в результаті чого сталося зіткнення (а.с.4). При цьому вказав, що його вини в ДТП не має та протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу того, що судом до участі у розгляді справи безпідставно допущено ОСОБА_4 як потерпілого, не знайшли свого підтвердження, оскільки в протоколі зазначено, що наїзд було скоєно на автомобіль саме під його керуванням, у результаті чого обидва транспортних засоби отримали механічні ушкодження.

Окрім цього, згідно експертного висновку №Д1/04/07 від 05 квітня 2017 року, що долучений до матеріалів справи, в результаті ДТП ОСОБА_4 було завдано матеріальну шкоду в розмірі 200 377,19 грн. у звязку з пошкодженням його автомобіля (а.с.21-51).

Отже, судом першої інстанції обґрунтовано, відповідно до ч.1 ст.269 КУпАП, ОСОБА_4 було визнано потерпілим.

Також, є безпідставними твердження скарги з приводу того, що висновок експертизи про розмір матеріального збитку, спричиненого ОСОБА_4 є неналежним доказом, оскільки був наданий представником ОСОБА_6, що не мав права представляти інтереси потерпілого в суді. Суд апеляційної інстанції вважає, що правомірність зазначеного експертного висновку не повязана з участю представника у розгляді справи, а залежить від кваліфікації експерта, що проводив дослідження, що ОСОБА_2 та його захисником не оскаржується.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 не складався, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу, та розгляд справи проводиться лише стосовно ОСОБА_2, як особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім того, згідно вимог п.1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються, зокрема, письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

ОСОБА_2 з протоколом був ознайомлений, копія якого йому була вручена під особистий підпис, та від нього будь-яких зауважень чи заперечень на протокол не надходило. У письмових поясненнях, наданих ним після ДТП також не зазначено про наявність свідків, яких необхідно внести до протоколу.

За тих самих підстав апеляційний суд не приймає до уваги і доводи апеляційної скарги стосовно того, що в протокол внесено додаткові відомості про час ДТП, після вручення його копії ОСОБА_2

Разом з цим, твердження, викладені у скарзі про те, що схема ДТП містить відомості про стан дорожнього покриття, які не відповідають дійсності, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зі схемою обидва учасника ДТП були ознайомлені після її складання та будь-яких зауважень з цього приводу не надавали.

Що стосується твердження ОСОБА_2 з приводу того, що ДТП сталося через яму на дорозі, ожеледицю та мокре покриття асфальту, суд апеляційної інстанції вважає, що наявність зазначених чинників не звільняє особу, яка керує транспортним засобом від обовязків дотримуватись ПДР України, зокрема п.п.12.1 та 13.1, згідно яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Також, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Окрім того, в підтвердження вини ОСОБА_2, судом було надано належну оцінку довідці з Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології №10.02-159 від 24.05.2017 року, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, оскільки відомості, які в ній містяться не надають точні дані про погодні умови саме у місці скоєння ДТП, а будь-які відомості з приводу ожеледиці в ній взагалі відсутні.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність Правилам дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: п.п.12.1, 13.1 ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП за ознаками порушення учасниками дорожнього руху правил безпеки дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 21 березня 2017 року.

За таких обставин суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови,якою ОСОБА_2 необхідно визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік -скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 - закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: ОСОБА_1