Справа № 428/2401/17
Провадження № 33/782/146/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Тополюк Є.В., при секретарі судового засідання Магомедова Ш.Х. за участю правопорушника ОСОБА_2 та його захисника, адвоката Бондаренко Ю.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 квітня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 320 гривень.

В вищевказаної постанови суду вказано, що суд встановив,що 05 березня 2017 року о 00-50 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом-легковим автомобілем марки Daewoo Lanos TF69W д.н.з НОМЕР_1 по вул. Б. Ліщини в м.Сєвєродонецьку мав ознаки алкогольного сп'яніння,а саме:запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, у зв'язку з чим, ОСОБА_2 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинення транспортного засобу, або у медичному закладі. Однак, ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності свідків ( згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 244556 від 05.03.2017 року).

05.03.2017 року о 0-50 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем марки Daewoo Lanos TF69W д.н.з НОМЕР_1 по вул..Новікова в м.Сєвєродонецьку, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку ( згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 244202 від 05.03.2017 р.)

До апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2,який підтримав свою заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, пояснення його захисника Бондаренко Ю.Ю. , який просив поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_2,оскільки відмова буде вважатися як відмова йому у доступі до правосуддя,дослідивши матеріали адміністративного провадження, апеляційний суд встановив наступне.

У заяві від 18.07.2017 року ОСОБА_2 вказує, що Сєвєродонецьким судом Луганської області було розглянуто стосовно нього справу про адміністративне правопорушення без його участі. Зазначає, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин. Також вказує, що після того, як він дізнався про постанову суду, він уклав 14 червня 2017 року угоду про правову допомогу та представництво з адвокатом Бондаренком Ю.Ю., який оскаржив постанову, але йому було відмовлено апеляційним судом у поновленні строку на оскарження. Просить поновити йому особисто строк для апеляційного оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.04.2017 року, оскільки вважає,що він був пропущений ним з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що протоколи про адміністративне правопорушення за ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 надійшли до Сєвродонецького міського суду Луганської області 09.03.2017 року. З змісту протоколів не вбачається, на який день та час будуть розглядатися ці протоколи у суді. Судовий розгляд був призначений на 03.04.2017 року о 08 год.10 хвилин, на цю дату та час були викликані свідки, правопорушник ОСОБА_2 та до протоколу були на запит суду надані копії відеозапису зі службових нагрудних камер поліцейських під час припинення правопорушення з боку ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП від 05.03.2017 року.(а.с.20-23)

Даних про те,що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього , у матеріалах справи, не має.

03.04.2017 року постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 був визнаний винуватим та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-2,ч.1 ст.130 КУпАП.

18.04.2017 року на адресу,зазначену у протоколах про адміністративне правопорушення як місце проживання ОСОБА_2, а саме АДРЕСА_1 поштою з рекомендованим повідомленням була направлена копія постанови суду .(а.с.25).

Копію постанови суду від 03.04.2017 року ОСОБА_2 не отримав з невідомих причин, у зв'язку з чим копія постанови суду повернулася до суду 22.05.2017 року у зв'язку з закінченням терміну зберігання.(а.с.27)

22.05.2017 року копія постанови суду від 03.04.2017 року щодо ОСОБА_2 надсилається до відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського суду Луганської області до виконання.(а.с.28).

12.06.2017 року до суду від т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції Орловського Ю.В. надійшло повідомлення від 07.06.2017 року про те, що у гр..ОСОБА_2 згідно постанови Сєвєродонецького міського суду від 03.04.2017 року за порушення вимог ч.1 ст.130 КУпАП вилучено посвідчення водія.(а.с.29).

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 14 червня 2017 року ОСОБА_2 уклав з адвокатом Бондаренком Ю.Ю. угоду про правову допомогу та представництво (а.с. 31).

16 червня 2017 року захисник Бондаренко Ю.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_2, ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП , у тому числі з відеозаписью.(а.с. 30).

Даних про те,що ОСОБА_2 особисто ознайомився з матеріалами справи про адміністративне провадження щодо нього та з копією відеозапису з нагрудних камер поліцейських, не має.

Враховуюче те, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, а також апеляційна скарга від 27.06.2017 року підписана була тільки адвокатом Бондаренко Ю.Ю. без погодження з правопорушником ОСОБА_2, вважаю, що заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 03.04.2017 року особисто ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а строк підлягає поновленню, оскільки судом першої інстанції було відмовлено у доступі до правосуддя ОСОБА_2 з формальних причин, а строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_2, та його захисника Бондаренко Ю.Ю., які підтримали доводи апеляційної скарги від 18.07.2017 року,заслухавши пояснення свідка ОСОБА_5,дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведені вимоги судом першої інстанції виконані були не в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав свою апеляційну скаргу та пояснив, що він не керував транспортним засобом, а знаходився в ньому на передньому сидінні, не був водієм,що це вбачається з запису нагрудних камер поліцейських під час спілкування з ними та перевірки його документів. Вважає,що у нього не було ознаки сп'яніння, а тому не було підстав для того,щоб йому пропонувати у встановленому порядку пройти огляд на стан сп'яніння. На його думку,дії поліцейських не узгоджуються з вимогами «Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння…» від 09.11.2015 року № 1452/735. Вважає,що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, об'єктивні дані, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом по вул. Новікова та Б.Ліщини, а також доказ вимоги поліцейського по зупинці транспортного засобу та невиконання ним такої вимоги, окрім рапорту поліцейського, Вказує,що він не рухався, коли поліцейський підійшов до транспортного засобу, в якому він знаходився о 00-20 годині 05.03.2017 року та почав з ним спілкуватися. Вважає себе невинуватим.

Захисник Бондаренко Ю.Ю. пояснив,що під час складання протоколів про адміністративне правопорушення за ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2,поліцейськими були допущені грубі порушення, що є підставами для скасування постанови суду від 03.04.2017 року з закриттям справи. Послався на те,що з змісту складених протоколів вбачається,що нібито ОСОБА_2 керував транспортним засобом о 00-50 годині 05.03.2017 року та скоїв два адміністративних правопорушення,а саме : керував транспортним засобом по вул. Новікова та не виконав вимогу поліцейського по зупинці (ст.122-2 КУпАП) та в цей же час керував транспортним засобом по вул. Б. Ліщини та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння (ч.1 ст.130 КУпАП).

Свідок ОСОБА_5 у апеляційному суді пояснив,що він добре пам'ятає, що його 05.03.2017 року десь о 01-00 год. за адресою м.Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 2 працівники патрульної поліції запросили у якості свідка при оформленні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП на водія ОСОБА_2, який у його присутності відмовився пройти огляд за допомогою прибору для встановлення факту вживання алкогольних напоїв. Він також відмовився від проходження огляду у медичному закладі в установленому порядку. Він давав письмові пояснення з цього приводу, підписав їх, та підтверджує свою підпис на протоколі. Разом з ним був іще понятої.

Як вбачається з змісту постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за те,що він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів,що зніжують увагу та швидкість реакції у присутності свідків.

При цьому в обґрунтування винуватості ОСОБА_2 суд послався як на докази його вини, протоколи про адміністративне правопорушення серії БР № 244556, 2444202 від 05.03.2017 року, письмові пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_5, копії відеозапису зі службових нагрудних камер поліцейських під час припинення правопорушення з боку ОСОБА_2 від 05.03.2017 року , а також рапорт інспектора роти № 2 батальйону УПП в м.Сєвєродонецьку, Лисичанську та Рубіжному Цівковського Р.М.

Апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 погоджується з тим, що у постанові суду першої інстанції відсутні пояснення самого ОСОБА_2 у зв'язку з тим, що адміністративна справа щодо нього була розглянута без його участі.

Однак суд першої інстанції дослідив відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських від 05.03.2017 року, яку також дослідив апеляційний суд, з якою був ознайомлений захисник Бондаренко Ю.Ю., правопорушник ОСОБА_2.

З відеозапису вбачається,що водій ОСОБА_2 у присутності двох свідків, один з яких ОСОБА_5, відмовляється від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Тобто у такому разі, у інспектора роти № 2 батальйону УПП в м.Сєвєродонецьку,Лисичанську та Рубіжному Цівковського Р.М. були законні підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд прийняв як докази провини ОСОБА_2 письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5., які вони надали під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

У апеляційному суді свідок ОСОБА_5 підтвердив свої пояснення, що не суперечить принципам верховенства права та не порушує права ОСОБА_2 на справедливий суд, яке йому гарантовано ст.55 Конституції України, а також ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На виклик суду, як першої інстанції, так і апеляційної інстанції інші свідки не з'явилися у встановлений час, дату та місце з невідомих причин. Нормами КУпАП не передбачений інший спосіб викликати свідків до суду.

Апеляційний суд звертає увагу, що зміст та форма відібрання пояснень від свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не викликає сумніві про достовірність цих показів у сукупності з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Вони ні є поліцейськими.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і не спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

Апеляційний суд вважає покази свідка ОСОБА_5 достовірними та правдивими,яки підтверджують той факт, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медогляду на встановлення стану перебування у алкогольному сп'янінні.

У зв'язку з цими показами свідка, апеляційний суд вважає,що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те,що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього були допущені грубі порушення діючого законодавства ,є необґрунтованими.

Апеляційний суд бере до уваги те, що згідно п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційний суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 о той частині, де він стверджує , що у нього не були ознаки сп'яніння, а тому не було підстав для того,щоб йому пропонувати у встановленому порядку пройти огляд на стан сп'яніння.

Разом з цим, апеляційний суд не в змозі перевірити доводи ОСОБА_2 в частині того, що він не виконав вимогу працівника поліції про зупинку,що передбачає адміністративну відповідальність за ст.122-2 КУпАП, тому що не має відеозапису, яка б свідчила об'єктивно про порушення пункту 2.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до висновку, що при апеляційному розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В зв'язку з зазначеним, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП, а провадження в справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В інший частині постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою та не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247 ч.1 п.1, 294 КУпАП, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 квітня 2017 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -задовольнити частково.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 квітня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати частково у частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-2 КУпАП.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі по адміністративному правопорушенню за ст.122-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 -закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В інший частині постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03 квітня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Луганської області : Є.В.Тополюк