Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області ? Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2017 року з участю:

-секретаря - Москалик Т.В.,

-особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

-захисника - ОСОБА_4,

?заінтересованої особи - ОСОБА_2,

? представника Рівненської митниці ДФС ? Демянюка С.М., ?

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 216584 грн. 56 коп. з конфіскацією вантажного сідельного тягача марки «Volvo F 12» № шассі НОМЕР_1, 1991 року випуску.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп.

За постановою суду ОСОБА_3, 14 січня 2017 року, приблизно о 15 год. 40 хв., як підстава для переміщення товару - вантажного сідельного тягача марки «Volvo F 12» № шассі НОМЕР_1, 1991 року випуску, через МП «Городище» Рівненської митниці ДФС, були подані документи, що містять неправдиві відомості щодо одержувача (покупця) товару, а саме: згідно інформації в документах, датованих 12 січня 2017 року покупцем вантажу є гр. ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1), а 13 січня 2017 року були оформлені договір купівлі-продажу від 13 січня 2017 року та рахунок-фактура від 13 січня 20917 року №1, де покупцем даного автомобіля виступає фірма IML General Trading, United Arab Emirates, Dubai в особі гр. ОСОБА_2 Тобто згідно інформації, що міститься у наявних супровідних документах, даний автомобіль, першочергово, був придбаний особою, яка зареєстрована та проживає на митній території України та, відповідно, має переміщатися в режимі «імпорту - випуску для вільного обігу».

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на незаконність та необґрунтованість постанови суду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Судом не з'ясовано фактичних обставин справи, не оцінено належним чином докази по справі. Суд не дав належної оцінки тому факту, що ОСОБА_3 переміщував автомобіль лише як перевізник і він в жодному документі не значиться як одержувач чи покупець автомобіля.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку, вказуючи що про час та місце розгляду справи не був повідомлений належним чином, оскільки судова повістка була направлена через два дні після розгляду справи 15 липня 2017 року та отримана ним 21 липня 2017 року. Копія постанови була направлена 22 липня 2017 та фактично отримана 25 липня 2017 року. Вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин.

Вказує, що суд в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясував усі обставини справи, наявні по справі докази належним чином, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, не оцінив та не навів жодних обґрунтувань свого висновку, лише формально перерахував наявні у справі докази, що є неприпустимим і є безумовною підставою для скасування постанови. Вказує, що був лише перевізником і він в жодному документі не значиться як відправник, одержувач чи декларант автомобіля.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 представник Рівненської митниці Демянюк С.М. вказує на її безпідставність. Зазначає, що згідно з інформацією, що міститься у наявних супровідних документах, вантажний сідельний тягач марки «Volvo F 12» першочергово був придбаний фізичною особою, яка зареєстрована та проживає на митній території України та відповідно, повинен переміщуватися в митному режимі «імпорт» (випуск для вільного обігу). Після цього було оформлено комплект документів на представника юридичної особи для переміщення товару в митному режимі «транзит». В поясненні від 14 січня 2017 року ОСОБА_3 не спростував наявність у нього подвійного пакету документів, та вказав, що вищевказаний транспортний засіб він мав доставити в м. Ніжин Чернігівської області для ОСОБА_2. Свої підписи ОСОБА_3 проставляв як на одному комплекті документів, так і на іншому. Вина ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України повністю доведена зібраними у справі доказами, у тому числі і протоколом про ПМП № 0036/20400/17. Вказує, що на думку Рівненської митниці ДФС, суд першої інстанції повно, всебічно дослідив обставини справи та наявні докази, а висновки суду ґрунтуються на судовій практиці та митному законодавстві України. Зазначає, що відсутні визначені законом підстави для скасування постанови у справі про порушення митних правил від 13 липня 2017 року.

Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 на постанову Рівненського міського суду від 13 липня 2017 року - повністю.

Підстави пропуску строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_3 суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови таким, що підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що справа судом першої інстанції розглянута без участі ОСОБА_3, копію постанови суду ОСОБА_3 отримано 25 липня 2017 року, а апеляційну скаргу ним подано 29 липня 2017 року, яка отримана Рівненським міським судом 01 серпня 2017 року.

Заслухавши ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_4, ОСОБА_2, які підтримали апеляційні скарги, представника Рівненської митниці ДФС Демянюка С.М., який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.483 МК України правопорушенням є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03 червня 2005 року (зі змінами внесеними згідно з Постановою ВСУ № 8 від 30 травня 2008 року) "Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Суддя першої інстанції всебічно, об'єктивно і повно дослідила матеріали справи, та правильно дійшла висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Постанова суду законна та обґрунтована. Висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та детально викладеними в постанові доказами, що узгоджуються між собою та яким суддя дала належний аналіз і оцінила їх у сукупності.

Матеріалами справи встановлено, що 14 січня 2017 року у зоні митного контролю для проведення митного контролю автомобіля ОСОБА_3 надав працівникам митниці документи на пропуск товару на митну територію України: митну декларацію Республіки Білорусь ЭД від 13 січня 2017 року № 09161/130117/0000486 (а.с. 12); CMR Б/Н від 13 січня 2017 року (а.с.13); рахунок-фактуру від 13 січня 2017 року № 1 (а.с. 14); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 12 січня 2013 року НОМЕР_2 (а.с. 17); договір купівлі-продажу від 13 січня 2017 року (а.с.15).

Згідно даних документів та листа РУП «Белтаможсервіс» від 17 січня 2017 року відправником та продавцем відповідно даного автомобіля є гр. Республіки Білорусь ОСОБА_7, а отримувачем та покупцем - ОСОБА_5 (IML General Trading, Dubai, United Arab Emirates), країна призначення - ОАЕ.

Перевізником та особою, відповідальною за доставку даного автомобіля в Одеську митницю ДФС відповідно до CMR Б/Н від 13 січня 2017 року та митної декларації ТР 80 АА 204070000/2017/000192 від 16 січня 2017 року (а.с. 11) є ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що під час усного опитування ОСОБА_3 пред'явив ще один комплект документів: довіреність № 560 від 27 травня 2016 року, відповідно до якої ОСОБА_3 уповноважений на укладання договорів купівлі-продажу транспортних засобів будь-якої марки, моделі, року випуску, за ціну та на умовах на свій розсуд на ім'я ОСОБА_2 (а.с.16); договір роздрібної купівлі-продажу від 12 січня 2017 року № 0094475 (а.с.22) та довідку-рахунок від 12 січня 2017 року, серія РФ № 0094475 (а.с.21), згідно яких продавцем автомобіля є ПП «ТаможенСервисСнаб» в особі директора ОСОБА_8, а покупцем - ОСОБА_2, а також інші документи (посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту ОСОБА_2 НОМЕР_3 від 05 серпня 2016 року; проїзний документ особи, яка потребує додаткового захисту № ТС 000257 від 14 січня 2016 року; картку платника податків ОСОБА_2 від 13 серпня 2014 року НОМЕР_4).

В судовому засіданні при апеляційному перегляді оскаржуваної постанови ОСОБА_3 ствердив, що підпис в розділі 5 (реквізити сторін) договору купівлі-продажу від 13 січня 2017 року у місці «покупець» поставив саме він (а.с. 15). Пояснив, що даний автомобіль він мав доставити в м. Ніжин Чернігівської області для ОСОБА_2. З ОСОБА_5 він не знайомий, довіреність останнім на представництво його інтересів, зокрема, укладання договору купівлі-продажу автомобіля, йому не видавалась.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційної інстанції не заперечила, що ОСОБА_3 відповідно до довіреності від 27 травня 2016 року уповноважений на придбання транспортних засобів від імені лише ОСОБА_2.

ОСОБА_2 не зміг надати пояснень щодо оформлення документів на придбання автомобіля його братом ОСОБА_5.

Представником митниці підтверджено наявність у ОСОБА_3 подвійного пакету документів на придбання даного транспортного засобу, які були пред'явлені під час проходження митного контролю, у зв'язку, на думку Рівненської митниці ДФС, з неможливістю оформлення на митній території України такого автомобіля 1991 року випуску через невідповідність екологічним стандартам та експорту його в ОАЕ. Вказав, що не заперечувалось і ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що ОСОБА_5 жодних документів не укладав, на території Республіки Білорусь станом на 13 січня 2017 року не перебував, розрахунків не здійснював, нікого не уповноважував на придбання автомобіля.

За наведеного дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані судом першої інстанції за ч.1 ст. 483 МК України.

Доводи апеляційних скарг щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України є безпідставними і спростовуються матеріалами справи.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційних скаргах не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Постанова суду є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі не вбачається.

Керуючись ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" від

04 листопада 1950 року, ст. 294 КУпАП, суд ?

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 13 липня 2017 року стосовно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Полюхович