ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Сазонова М.Г., розглянувши матеріали, які надішли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 03 жовтня 2017 року о 23 год. 20 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по проспекту Г.Ватутіна, 2г, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, в результаті чого від автомобіля від'єдналося колесо та вдарило автомобіль НОМЕР_2, який рухався поряд. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_2, 03 жовтня 2017 року о 23 год. 40 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_3, в м. Києві по проспекту Г.Ватутіна, 2г, не дотримався безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який стояв на аварійних вогнях. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №107612 від 04 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 03 жовтня 2017 року о 23 год. 40 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_3, в м. Києві по проспекту Г.Ватутіна, 2г з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з'явився, вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, просив суворо не карати.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, не з'явився, а тому суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність. Також на адресу суду надійшла заява, де ОСОБА_2 просив розглянути справу за його відсутності, провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнав повністю, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, зазначив, що транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння не керував, від проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлявся.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1, ОСОБА_2, кожного окремо у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за встановлених судом обставин, яка підтверджуються фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, схеми дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями водіїв транспортних засобів.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушників, ступінь їх вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на ОСОБА_1, ОСОБА_2, кожного окремо слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Окрім цього, відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно абз. 4 п. 27 згаданої Постанови Пленуму Верховного Суду роз'яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та порушив п. 2.5 ПДР України.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення одночасно вказується, що ОСОБА_2 відмився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі.

В той же час відповідно пояснень водія ОСОБА_2, останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, проте незважаючи на це працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім цього в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №107612 наявні виправлення, а саме незрозуміло, коли саме було вчинене адміністративне правопорушення та зазначено, що водій ОСОБА_2 порушив п. 2.9 А, п. 2.5 ПДР України. Враховуючи, що ці два пункти не сумісні, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення та докази, долучені до протоколу, містять у собі суперечливі та сумнівні відомості, що не узгоджується з стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, в частині того, що докази про що небуть можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Крім цього, дана обставина призводить до ігнорування прав особи, яку притягають до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути поінформованою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту (враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення імовірного діяння) гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 245, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 320 грн. 00 коп.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що на день винесення постанови становить 320 грн. 00 коп.

Провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: