Справа № 348/1237/17
Провадження № 33/779/350/2017
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Мужик І.І. І. І.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.,-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що 02 червня 2017 року близько 00 год. 14 хв. по вул. Черемшини, в м. Надвірна, керував автомобілем марки «ЗАЗ-1102», д.н.з. НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме:різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна розмова, нестійка хода. Пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння із застосуванням алкотестера «Drager 6810» та в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову суду першої інстанції незаконною через порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд першої інстанції в порушення вимог статей 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного,повного і об'єктивного з'ясування обставин справи не викликав свідків, вказаних в протоколі; не дослідив протокол про адміністративне правопорушення та посилаючись на нормативно-правовий акт, який втратив чинність, прийшов до висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення сфальсифікований в частині вказаних в ньому обставин, вчиненого правопорушення та наявності його підпису про роз'яснення його прав та обов'язків, ознайомленням зі змістом протоколу та отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Зокрема, зразок його підпису в заяві про ознайомлення із матеріалами справи наочно відрізняється від нібито його підпису в протоколі

Вказує на те, що дізнався про наявність протоколу про адміністративне правопорушення тільки в Надвірнянському районному суді.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутня супровідна про направлення його на огляд до поліклініки.

Вказує на те, що огляд його на стан сп'яніння було проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства і не може бути дійсним. Його клопотання щодо перевірки його стану на місці інспектор поліції залишив без розгляду через відсутність необхідного прибору та через відсутність свідків. Зазначає, що в поліклініці він засумнівався в достовірності майбутнього висновку і відмовився проходити перевірку, через приязні стосунки інспектора поліції з лікарем.

Вказує на те, що в поданому запереченні в суді першої інстанції він просив суд викликати свідків, які нібито були присутні при зупинці його транспортного засобу. Один із свідків в протоколі одночасно є лікарем Надвірнянської районної поліклініки і ніяк не міг знаходитися на місці зупинки автомобіля, є зацікавленою особою і не може належно свідчити.

Просить суд звернути увагу на те, що складений протокол не відповідає формі, передбаченій в додатку 1 до діючої на сьогоднішній день інструкції. В матеріалах справи наявний «старий» бланк протоколу, який не використовується поліцейським сьогодні

Просить постанову суду скасувати, а провадження по справі щодо нього закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи в апеляційній інстанції.

В своїй заяві від 07.09.2017 року ОСОБА_2 просить розглянути апеляційну скаргу без його участі, вказує на те, що повністю підтримує вимоги апеляційної скарги та просить скасувати постанову суду.

В своїх поясненнях на постанову суду від 07 вересня 2017 року ОСОБА_2 звертає увагу на те, що суд першої інстанції, вказуючи на явні ознаки алкогольного сп'яніння зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, безпідставно вказав на те, що запах алкоголю з порожнини рота був різкий, що не відповідає змісту протоколу.

Вважає, що суд за наявності тільки ознак алкогольного сп'яніння і відсутності акту огляду на стан сп'яніння, вийшов за межі обвинувачення та безпідставно прийшов до висновку про те, що він вчинив адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з'ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини,що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та призначив йому справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи,зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: даними з протоколу серії АП2 №484398 від 02.06.2017 року про адміністративне правопорушення; висновком Надвірнянської ЦРЛ №79 від 02.06.2017 року.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №484398 від 02.06.2017 року, ОСОБА_2 02 червня 2017 близько о 14 год. в м. Надвірна, по вул. Черемшини, керував транспортним засобом марки ЗАЗ-1102 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку на місці зупинки з використанням приладу «Drager» та в медичному закладі відмовився.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою-інспектором поліції СРПП №4 у м..Надвірна поліції ОСОБА_3, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності -ОСОБА_2

Зі змісту пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він вказує на те, що інспекторами поліції було сфальсифіковано протокол про адміністративне правопорушення в частині обставин, вчиненого правопорушення та наявності підпису, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо роз'яснення прав та обов'язків, ознайомлення зі змістом протоколу та отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом.

Під час апеляційного розгляду справи не було встановлено даних, які б підтверджували вищевказані доводи апеляції ОСОБА_2 щодо фальсифікації протоколу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, вищевказані доводи апеляції ОСОБА_2 можуть бути перевірені тільки в порядку відповідного кримінального провадження, оскільки він фактично вказує на факт зловживання поліцейськими своїми повноваженнями та на наявність в їх діях ознак кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого переконання, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння через приязні стосунки між інспектором поліції та лікарем, який повинен був проводити медичний огляд.

Разом з тим, відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, мотивуючи свої відмову тим, що не довіряє лікарю, який проводить медичний огляд.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Апеляційний суд звертає увагу, що з протоколу про адміністративне правопорушення та висновку щодо результатів медичного огляду від 02.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 відмовився, як від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, так і від проведення огляду в закладах охорони здоров'я.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно послався на Інструкцію з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 року №77, оскільки вона втратила чинність і на даний час діє Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, якою встановлено технічний опис бланка протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності, який не має істотних відмінностей від попереднього бланка старого взірця.

Однак, вищевказане порушення не може бути підставою для скасування постанови суду, оскільки не порушує прав ОСОБА_2, які встановлені ст.268 КУпАП і не свідчить про відсутність складу або події адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи наявна достатня сукупність доказів того, що ОСОБА_2, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і в закладах охорони здоров'я.

Апеляційний суд вважає, що обране судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

При накладенні стягнення було враховано судом першої інстанції характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис О.П. Васильєв

З оригіналом згідно. Суддя О.П. Васильєв