Номер провадження: 33/785/1354/17
Номер справи місцевого суду: 494/464/17
Головуючий у першій інстанції Дєтков О. Я.
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., за участі захисника Шулики М.Ю., що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Березівського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 320 гривень.

Оскаржуваною постановою суду встановлено, що 14 травня 2017 року в 00 години 20 хвилин ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Шкільна в м.Березівка Одеської області, в стані алкогольного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з зазначеною постановою суду, захисник Шулик М.Ю. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_3, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що огляд на стан сп'яніння був проведений працівниками поліції з порушенням вимог ст.266 КУпАП.

Крім того, захисник Шулик М.Ю. подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки ні він не його підзахисний не були присутніми під час розгляду справи в суді першої інстанції, а копію повного тексту оскаржуваної постанови захисник отримав лише 30 червня 2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника Шулик М.Ю., який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 була розглянута судом першої інстанції за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи на аркуші 14 міститься розписка про те, що копію повного тексту постанови Березівського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року захисник Шулик М.Ю. отримав 30 червня 2017 року. Після цього, 06 липня 2017 року захисник Шулик М.Ю. через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови суду був пропущений з поважних причин підлягає поновленню.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при її розгляді суд повно та об'єктивно розглянув справу та прийняв обґрунтоване рішення про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою поліції за фактом порушення водієм ОСОБА_3 п.2.9 Правил дорожнього руху України, а саме в зв'язку з керуванням водієм ОСОБА_3 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння (а.с.4).

Зазначений протокол був власноруч підписаний ОСОБА_3, при цьому будь-яких зауважень або заперечень щодо обставин, викладених у протоколі ОСОБА_3 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 підтверджується протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп'яніння №87. Огляд на стан сп'яніння був проведений в Березівський ЦРЛ о 00 год 44 хв 14 травня 2017 року. За висновками огляду водій ОСОБА_3 знаходився у стані алкогольного сп'яніння. Зазначений протокол також був підписаний водієм ОСОБА_3 без будь-яких зауважень, та в ході огляду ОСОБА_3 підтвердив той факт, що вживавав алкогольні напої, а саме 0,5 л. пива.

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 14 травня 2017 року та інкримінуються ОСОБА_3

При цьому, захисник Шулик М.Ю. в судовому засіданні апеляційного суду та в своїй апеляційній скарзі не навів будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження доводів того, що працівниками патрульної поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп'яніння.

В свою чергу зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд визнає правильними висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, або знаходячись під впливом наркотичних або токсичних речовин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_3 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

З таких підстав апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги захисника Шулик С.Ю. є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв'язку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання захисника Шулик С.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Березівського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу адвоката Шулик М.Ю., що діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.О. Толкаченко