Справа №577/1775/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/257/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Литовченко Н. О. ,за участю прокурора Ковтуна В.М., захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 червня 2017 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 ( 2-й пров. Тургенєва, 8),

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.;

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., та на підставі ст.36 КУпАП накладено остаточне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Вищевказаною постановою ОСОБА_4 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він під час виконання повноважень голови Конотопської міської ради, тобто будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, достовірно знаючи про наявний у нього реальний конфлікт інтересів, не повідомив про це колегіальний орган Конотопську міську раду та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: проголосував на засіданні сесії Конотопської міської ради сьомого скликання, яке відбулось 18 листопада 2015 року, про порядок денний, під час якого вирішувалося питання щодо його умов оплати праці, а у подальшому приймав рішення по відношенню до себе про визначення розміру преміальних виплат, тобто порушив ст.ст.28,35 Закону України «Про запобігання корупції», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

В поданих апеляційних скаргах:

- ОСОБА_4 просить постанову Конотопського міськрайонного суду від 01 червня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам, які встановлені у справі. Зокрема, посилається на те, що було порушено його право бути присутнім під час розгляду справи, оскільки він був відсутній на останньому засіданні з поважних причин, а суд не задовольнив клопотання про перенесення розгляду справи на інший день. Також, на його думку, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідка ОСОБА_5 і не прийняв до уваги тієї обставини, що він був обраний міською головою міста Конотопа у жовтні 2015 року, не мав досвіду управлінської роботи і покладався на досвід минулих років.

Зокрема, зауважує, що в його діях при прийнятті розпоряджень про преміювання працівників виконкому відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки він брав участь у голосуванні за порядок денний, а не за прийняття рішення, яке стосувалось його умов оплати праці, а підписання розпоряджень міського голови про преміювання посадових осіб Конотопської міської ради є його посадовим обовязком, яка керівника установи. Також звертає увагу на те, що при голосуванні за рішення, що стосувалось оплати праці по відношенню до нього, він, як міський голова, письмово повідомив про конфлікт інтересів та не брав участь у голосуванні.

Крім того, зазначає, що міський голова не зобовязаний щомісяця підтверджувати рішенням ради встановлення премій, яке прийняте для всього поточного бюджетного року сесією ради, а також вважає, що висновок суду про те, що міський голова одноосібно визначає розмір премії, є безпідставним, оскільки розпорядження про преміювання посадових осіб візується й іншими особами, а використання коштів на преміювання, які закладаються в міському бюджеті, щоквартально контролюється депутатами при розгляді та затвердженні рішень міської ради. При цьому, вважає не доведеним, що виплата премії була здійснена поза межами затвердженого кошторису на 2016-2017 р.р.

Тому вважає, що в його діях при прийнятті розпоряджень про преміювання працівників виконкому відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки він , як голова Конотопської міської ради, діяв у межах наданих йому повноважень, у спосіб визначений відповідними нормативними документами та на виконання рішення Конотопської міської ради від 18.11.2015р.

Захисник ОСОБА_3, не погоджуючись з постановою та вважаючи її незаконно та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням норм процесуального права та на підставі неправильного застосування норм матеріального права, просить цю постанову скасувати, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю складів правопорушень.

Свої доводи захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 не був ознайомлений з додатками до протоколів про адміністративні правопорушення № 64/2017 та 65/2017 від 27 квітня 2017 року.

Вважає, що було порушено право ОСОБА_4 на захист своїх інтересів, оскільки судовий розгляд справи був проведений за відсутності останнього, а також судом було відмовлено у заявленому захистом клопотанні про допит свідків.

Вказує на те, що ОСОБА_4 18 листопада 2017 року перед проведенням 1 сесії Конотопської міської ради 7 скликання, звернувся до Секретаріату із письмовою заявою про конфлікт інтересів, в якій повідомив, що він не буде брати участь у голосуванні при прийнятті рішення «про умови оплати праці міського голови», а не реєстрація Секретаріатом цієї заяви і не занесення її до протоколу ґрунтується на дотриманні цим Секретаріатом Інструкції з діловодства у виконавчому комітеті міської ради (затвердженої розпорядженням міського голови від 02.03.2012 № 51-р).

Вважає, що голосування ОСОБА_4 18 листопада 2015 року на засіданні сесії Конотопської міської ради сьомого скликання про порядок денний, до якого було включено питання щодо його умов оплати праці не створює складів правопорушень, передбачених ч.1 і ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Зазначає, міський голова не має права щомісяця збирати сесії ради для вирішення питання про встановлення премій, яке вже прийнято для всього поточного бюджетного року сесією ради. При цьому уточнює, що ОСОБА_4 обвинувачується не в порушенні порядку вирішення питання про своє преміювання як міського голови, а у вчиненні дій в умовах реального конфлікту інтересів, які останній не вчиняв.

Також посилається на те, що питання преміювання міського голови ОСОБА_4 та встановлення йому розміру премії за конкретний місяць розглядалось щомісячно на нарадах міського голови з заступниками міського голови, секретарем міської ради, керуючим справами виконкому, а розмір премії визначався за пропозицією заступника міського голови ОСОБА_6 При цьому, міський голова ОСОБА_4 не приймав участі в обговоренні розмірів своєї премії та в голосуванні за визначення розміру премії.

Заслухавши доводи захисника на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону суддею виконані не в повному обсязі, оскільки не повно зясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, диспозицією ч.1 ст.172-7 КУпАП України передбачена відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а ч.2 цієї статті Кодексу - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому приписами п.2 Примітки визначено, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Отже, для висновку про наявність в особи реального конфлікту інтересів та про прийняття нею рішення в умовах реального конфлікту інтересів необхідно встановити: 1) наявність в особи приватного інтересу; 2) наявність суперечності між приватним інтересом особи та її представницькими повноваженнями; 3) наявність впливу цієї суперечності на об'єктивність або неупередженість рішення; 4) наявність повноважень на прийняття рішення.

При цьому, має бути чітко визначено, в чому саме полягає приватний інтерес конкретної особи; в чому саме проявляється суперечність між приватним інтересом та представницькими повноваженнями цієї особи та її вплив на прийняття рішення.

Згідно із ч.2 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Відповідно до матеріалів даної справи, 18 листопада 2015 року на засіданні першої сесії Конотопської міської ради сьомого скликання, під час розгляду та прийняття рішення «Про умови оплати праці міського голови на період його повноважень» у міського голови ОСОБА_4 виник реальний конфлікт інтересів.

Із протоколу сесії від 18 листопада 2015 року вбачається, що при розгляді питання порядку денного «Про умови оплати праці міського голови на період його повноважень», міський голова ОСОБА_4 участі в голосуванні не приймав (а.с.41).

У тому, що ОСОБА_4 голосував за сам порядок денний, апеляційний суд не вбачає конфлікту інтересів, оскільки він, передусім, брав участь у роботі сесії ради як депутат Конотопської міської ради, який відповідно до ч.4 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зобовязаний брати участь у роботі сесій, та затвердження порядку денного сесії не створювало для нього суперечності між приватним інтересом та представницькими повноваженнями.

Разом з тим, у протоколі першої сесії міської ради сьомого скликання відсутні дані про те, що при розгляді питання «Про умови оплати праці міського голови на період його повноважень» надходили заяви про конфлікт інтересів від ОСОБА_4 чи будь-кого іншого із присутніх депутатів на сесії.

Що ж стосується повідомлення ОСОБА_4 про конфлікт інтересів, приєднаного до матеріалів справи (а.с.45), то воно не заслуговує на увагу, оскільки не можливо стверджувати, що воно було подано ОСОБА_4 саме 18 листопада 2015 року.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо скоєння ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, оскільки під час перегляду справи знайшло своє підтвердження, що він, як суб'єкт правопорушення, пов'язаного із корупцією, не повідомив на сесії міської ради під час розгляду питання «Про умови оплати праці міського голови на період його повноважень» про наявність у нього реального конфлікту інтересів.

Відповідно до п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів», преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.

Вказівки на те, що виплата щомісячних премій міському голові допускається тільки у разі прийняття кожного разу рішення на сесії міської ради, названий пункт постанови Кабінету Міністрів України, на містить.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Конотопської міської ради (першої сесії, сьомого скликання) від 18 листопада 2015 року «Про умови оплати праці міського голови на період його повноважень», встановлено міському голові ОСОБА_4 на період його повноважень надбавку за виконання особливо важливої роботи у розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років, виплату премії щомісячно, а також до державних і професійних свят та ювілейних дат, в межах фонду преміювання та економії фонду оплати праці, допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань в розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати фонду оплати праці.

Отже, даним рішенням визначено умови преміювання міського голови ОСОБА_4, які є чинними на весь час його повноважень.

Таким чином, фактичні обставини справи вказують на те, що міський голова ОСОБА_4 на законних підставах одержував премії протягом грудня 2015 року, січня - квітня, червня грудня 2016 року та січня 2017 року, оскільки виплата премій проводилась в межах фонду оплати праці та в порядку передбаченому законодавством, що свідчить про відсутність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Враховуючи наведене, судове рішення в частині притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-2 КУпАП визнаватися законним не може, у звязку з чим постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.172-7 КУпАП, то не можна погодитися із позицією місцевого суду в частині необхідності накладення на нього адміністративного стягнення, в силу наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення здійснено ОСОБА_4 за обставин, коли він на першій сесії міської ради тільки-но приступив до виконання своїх обовязків міського голови, не мав відповідного досвіду і покладався на досвід минулих років.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, не мав, наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, тому, вважаю за можливе обмежитись усним зауваженням.

Застосування такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких обставин постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.172-7 КУпАП підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про звільнення його від адміністративної відповідальності із оголошенням усного зауваження.

Керуючись ст.ст. 22,294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Конотопського міськрайонного суду сумської області від 01 червня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.172-7 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.