Дата документу 01.09.2017
Справа № 320/4447/17
Провадження 3/320/983/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«01» вересня 2017 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєв І.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Кирилівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП у Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за статтею 130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, 19.06.2017 року о 19 год. 00 хв. в смт. Кирилівка по вул.. Першотравневій в районі буд.15 керував мопедом TIGER б/н з ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка хода. Від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав у повному обсязі, пояснив, що не скоював адміністративного правопорушення. За кермом мопеду їхав не він, а його цивільна дружина ОСОБА_2

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що увечері 19.06.2017 вона керувала мопедом TIGER б/н, її цивільний чоловік ОСОБА_1 був пасажиром. Їх зупинили працівники поліції, запропонували скласти протокол на ОСОБА_1, і лише коли стала вимагати, щоб її перевірили за допомогою алко-тексту «Драгер», адже саме вона була за кермом мопеду, працівники поліції залучили понятих. Таким чином, поняті не бачили хто керував мопедом.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2 та вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, виходячи з наступного.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які надійшли на адресу суду, відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували, що гр. ОСОБА_1 19.06.2017 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. В ході судового розгляду виникли розбіжності щодо керування ОСОБА_1 мопеду в стані алкогольного спяніння, однак інспектор не усунув цих розбіжностей. Крім цього, інспектор поліції в судове засідання не зявився та не забезпечив явку свідків, які б підтвердили факти викладені ним в протоколі про адміністративне правопорушення.

ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно розяснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»відповідальність заст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських засобів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Так протокол про адміністративне правопорушення є допустимим доказом, але, якщо особа не погоджується з таким протоколом, обов'язок доказування покладається на інспектора який склав протокол.

Враховуючи, що інспектор Іськов В.М. у судове засідання не зявився, явку понятих не забезпечив, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не доведений, тому, при встановлених обставинах, слід провадження в даній справі про адміністративне правопорушення закрити в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.33,34,35,247,283,284,285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відмовити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а справу провадженням закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ