Справа № 361/3669/17 Головуючий у І інстанції Батюк В. В.
Провадження № 33/780/791/17 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 138 31.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 серпня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., за участю правопорушниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 6 місяців позбавлення права керування транспортним засобом,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду, 13 червня 2017 року близько 20 години 20 хвилин на перехресті не рівнозначних доріг вул. Матросова з вул. Толстого, що в м. Бердянськ Запорізької області, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Мазда 3» д/н НОМЕР_1 по вул. Матросова, яка являється другорядною дорогою відносно вул. Толстого, не надала переваги в русі автомобілю марки «КІА Черато» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який наближався до вказаного перехрестя по головній дорозі вул. Толстого, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів. В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобіля отримали механічні пошкодження. Після чого, ОСОБА_1, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, керуючи автомобілем марки «Мазда 3» д/н НОМЕР_1, залишила місце ДТП. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.10 «а», п. 16.11 Правил дорожнього руху, що є у прямому причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

На дану постанову суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій вона просить постанову суду змінити в частині накладення стягнення та застосувати до неї стягнення у виді штрафу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що судом не повно з'ясовано усі фактичні обставини справи. Зазначає, що судом не враховано того, що вона повністю визнала свою вину, має невеликий водійський стаж, залишила місце пригоди, тому що дуже злякалася. Також зазначає, що її робота пов'язана безпосередньо з керуванням транспортним засобом.

Заслухавши пояснення правопорушниці, яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновок суду про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Однак судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення в повній мірі не враховані наступні обставини.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначені вимоги закону судом, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП не були дотримані у повній мірі. Судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовано та не враховано в сукупності всі обставини, зокрема те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення вперше, вину у вчиненому правопорушенні визнала повністю, є переселенкою з окупованої території. Крім того, згідно довідки-характеристики наданої з місця роботи, ОСОБА_1 працює кур'єром на ТОВ «Дітек-еко» та для виконання своєї роботи, яка є єдиним джерелом доходів, використовує власний автомобіль. Позбавлення права керування автомобілем поставить її в скрутне матеріальне становище. Зважаючи на дані обставини, застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 6 місяців, слід вважати занадто суворим та таким, що не відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі правопорушниці.

З огляду на вищезазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції зміні в частині накладення адміністративного стягнення із накладенням на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2017 року щодо ОСОБА_1 - змінити в частині накладення стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига