ПОСТАНОВА

Справа №521/19143/17

Номер провадження 3/521/7513/17

8.12.2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 під головуванням судді Передерко Д.П., при секретарі Періжок Г.О., за участю прокурора Семенюк А.В., розглянувши матеріали які надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, який народився 12.07.1990 року у м. Одесі, громадянина України, прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст. 172-7, ч.1 ст. 172-8 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 надійшов протокол про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 за ознаками, передбаченими ч.1,2 ст. 172-7, ч.1 ст. 172-8 КУпАП.

З протоколу вбачається, що другим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001017 від 05.12.2016 за підозрою членів громадської організації «Спеціальне бюро по боротьбі з економічною злочинністю та корупцією України» ОСОБА_3, ОСОБА_1 та оперуповноваженого Малиновського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст.15, ч. З ст. 369 КК України.

Під час огляду місця події 09.12.2016 у салоні автомобіля марки «Lexus», яким керував ОСОБА_3, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 6» з імеі 07646, який належав ОСОБА_3

У ході огляду 01.03.2017 вищевказаного засобу зв'язку, слідчим в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури області ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_3, який раніше перебував на посаді прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси (звільнений у 2013 році), має та підтримує тісні зв'язки з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2, через якого здійснює незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні № 0000895, з метою повернення неіснуючого боргу ОСОБА_3 у сумі 120000 доларів США та намагається шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами свідків.

Під час службового розслідування вивчено матеріали кримінального провадження № 0000895 від 03.03.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, досудове розслідування якого здійснюється СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.

Установлено, що до Малиновського ВП 02.03.2016 звернувся ОСОБА_3 про можливе вчинення посадовими особами ТОВ «Гранмеро Груп» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Здійснення досудового розслідування доручено слідчій Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8

Відповідно до даних Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2016 для здійснення процесуального керівництва призначено групу прокурорів у складі прокурорів цієї прокуратури ОСОБА_2 та ОСОБА_9

Надалі 20.03.2017 змінено групу прокурорів та призначено ОСОБА_10 (старший групи), ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Допитаний 03.03.2016 у якості потерпілого ОСОБА_3 пояснив, що 01.09.2015 між ним та посадовими особами ТОВ «Гранмеро Груп» ОСОБА_7 і ОСОБА_6 укладено договір позики, за умовами якого останні отримали від ОСОБА_3 гроші в сумі 120 000 доларів США з терміном повернення не пізніше 30.03.2016. Умови договору щодо повернення грошових коштів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вказаний термін виконані не були, у зв'язку з чим ОСОБА_3 вважає, що відносно нього вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалами слідчого судді Малиновського суду м. Одеси задоволені клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 щодо проведення обшуків за місцем проживання ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_14, автотранспортних засобів, якими користуються вказані особи, офісних приміщень, де здійснює фінансово- господарську діяльність ТОВ «Гранмеро Груп».

В обґрунтування необхідності проведення обшуків у клопотанні процесуального керівника зазначено, що досудовим розслідуванням здійснено припущення, що основна частина взаєморозрахунків за договорами ТОВ «Гранмеро Груп» відбувалася через офшорну компанію, зареєстровану в ОСОБА_15. У зв'язку з чим, виникла необхідність у проведенні обшуків з метою відшукання майна, оргтехніки, всієї документації, в тому числі господарської і бухгалтерської щодо діяльності ТОВ «Гранмеро Груп».

На виконання ухвал суду проведено 14 обшуків, в ході яких вилучена оргтехніка (системні блоки), документація господарської і бухгалтерської діяльності ТОВ «Гранмеро Груп» та інше.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси задоволено клопотання прокурора Францевича А.П. та накладено арешт на вилучене під час проведення обшуків майно.

Постановою слідчої СВ Малиновського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 від 12.10.2016 вилучене під час обшуків майно долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів та без опрацювання, аналізу вилучених документів як доказів, які прямо або опосередковано підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, призначення експертних досліджень передано на зберігання до камери речових доказів Малиновського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області.

У ході досудового розслідування не вжито заходів щодо виклику та допиту ОСОБА_7, ОСОБА_6 До матеріалів провадження долучено лише пояснення ОСОБА_7, в якому останній показав, що дійсно ними з ОСОБА_3 був укладений договір позики на суму 120 000 доларів СІЛА. Проте, фактично грошові кошти ОСОБА_3 їм не передавав, а планував самостійно розраховуватися з автоперевізниками за поставлений товар.

З огляду на викладене, відповідно до висновку про результати службового розслідування у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність цивільно-правових відносин між ОСОБА_3 та посадовими особами ТОВ «Гранмеро Груп».

Окрім того, в порушення ст. 218 КПК України органами досудового розслідування не з'ясовані підстави звернення ОСОБА_3 саме до Малиновського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області, оскільки договір позики був укладений на території Приморського району м. Одеси - в офісному приміщенні за адресою: вул. Новосельського, 38 м. Одеси.

Як встановлено службовим розслідуванням, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється на вкрай низькому професійному рівні, допущено нічим не виправдану тяганину, як наслідок порушено розумні строки та вимоги, передбачені ст. 2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Опитаний під час службового розслідування заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_16 пояснив, що у березні минулого року виконував обов'язки заступника керівника місцевої прокуратури та після внесенням до ЄРДР за № 0000895 відомостей за повідомленням ОСОБА_3 ним призначено процесуальних керівників - прокурорів місцевої прокуратури ОСОБА_2 та ОСОБА_9 з урахуванням закріпленого у наказі виконувача обов'язків керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 розподілу обов'язків.

За поясненнями слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8, 02.03.2016 до чергової частини Малиновського ВП надійшла заява ОСОБА_3 щодо шахрайських дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6, яка зареєстрована у Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 5166 та 03.03.2016 за вказаним повідомленням розпочато кримінальне провадження № 0000895. Слідчою ОСОБА_8 у ході досудового розслідування допитано ОСОБА_3 та надано запити, після чого на усну вимогу процесуального керівника ОСОБА_2 матеріали кримінального провадження направлено до Одеської місцевої прокуратури № 2. У подальшому слідча ОСОБА_8 брала участь у проведенні тільки одного обшуку, за результатами якого усі вилучені документи передано ОСОБА_2

Опитаний під час проведення службового розслідування ОСОБА_7 пояснив, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000895 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_3 08.07.2016 за адресами його проживання та реєстрації, а також у належному йому автомобілі співробітниками Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області, за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 проведено обшуки, під час яких вилучено належні ОСОБА_7 особисті речі та фінансово-господарські документи ТОВ «Гранмеро Груп». 14.07.2016 в офісному приміщенні ТОВ «Гранмеро Груп» за участю ОСОБА_2 проведено обшук, під час якого вилучено фінансово-господарські документи зазначеного товариства та документи, які не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження. Як повідомила ОСОБА_7 слідча ОСОБА_8, матеріали провадження постійно знаходяться у місцевій прокуратурі № 2 та прокурор Францевич А.П. особисто проводить слідчі дії.

Крім того, ОСОБА_7 зазначив, що раніше під час спілкування з ОСОБА_3 останній повідомляв про діяльність очолюваної ним громадської організації, яка виявляла підприємців, що здійснювали комерційну діяльність з деякими порушеннями законодавства. Після чого цією громадською організацією подавалася заява про вчинення злочину, за результатами розслідування якого у підприємців вилучалися товар та обладнання. Прізвищ правоохоронців ОСОБА_3, ОСОБА_7 не повідомляв. Однак, під час перебуванні у офісі ОСОБА_3, ОСОБА_7 неодноразово бачив там працівника прокуратури ОСОБА_2

За заявою захисника ОСОБА_17 в інтересах ОСОБА_7 з приводу вимагання неправомірної вигоди з боку працівника Малиновського ВП у м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4, службових осіб Одеської місцевої прокуратури № 2 в особі прокурора прокуратури ОСОБА_2 та осіб з громадської організації «Спеціальне бюро по боротьбі з економічною злочинністю та корупцією України» ОСОБА_18 і ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження № 0000895, управлінням з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області 25.02.2017 розпочато кримінальне провадження № 0000272 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000272 триває.

Опитаний під час службового розслідування ОСОБА_2 пояснив, що керівництвом Одеської місцевої прокуратури № 2 у 2016 році йому доручено здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000895 за ч. 4 ст. 190 КК України за фактом заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_3, досудове слідство в якому здійснюється слідчим відділом Малиновського ВП в м. Одесі. Дружніх стосунків з ОСОБА_3 він не підтримував, будь-яких дій в інтересах останнього не здійснював, жодних вимог, які стали підставою для реєстрації кримінального провадження не висував. Вчинення ним впливу на ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також інших свідків у зазначеному кримінальному провадженні заперечив та повідомив, що всі слідчі дії здійснювалися із дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства України.

Комісією було критично оцінено ці пояснення ОСОБА_2, як спробу уникнути відповідальності.

Зокрема, пояснення ОСОБА_2 спростовуються долученим до матеріалів службового розслідування протоколом огляду інформації, яка зберігається на програмному забезпеченні, скопійованої з мобільного телефону «iPhone 6», належного підозрюваному ОСОБА_3 від 13.05.2017, проведеного в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001017 від 05.12.2016 за ч.3 ст. 368 КК України.

Тобто своїми діями ОСОБА_2 прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що вплинуло на об'єктивність та неупередженість прийняття ним рішення, чим порушив вимоги ст. ст. 28, 29 Закону України «Про запобігання корупції» та не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією передбачене ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того відповідно до матеріалів службового розслідування та протоколу огляду інформації, яка зберігається на програмному забезпеченні, скопійованої з мобільного телефону «iPhone 6», належного підозрюваному ОСОБА_3 від 13.05.2017, проведеного в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001017 від 05.12.2016 за ч.3 ст. 368 КК України, встановлено незаконне розголошення інформації, яка стала відома у зв'язку з виконанням службових повноважень.

Так, у ході службового розслідування вивчено листування ОСОБА_3 з абонентом «Францевич Андрей», номер мобільного телефону якого +380-97-913-31-29 співпадає із номером мобільного телефону прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2

Під час вказаного листування ОСОБА_3, використовуючи існуючі особисті стосунки з ОСОБА_2, неодноразово звертався до останнього з питань проведення окремих слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000895 від 03.03.2016 (у тому числі допиті та опитуванні свідків) з метою фальсифікації доказової бази.

Відповідно до вимог частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), посадові та службові особи органів прокуратури зобов'язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вживати заходи щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Статтею 1 Закону визначено, що потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, а реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Водночас, прокурор Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2, являючись керівником групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000895 від 03.03.2016 за заявою ОСОБА_3, перебуваючи з останнім у дружніх стосунках, всупереч вимогам статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статей 13, 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», заходів до врегулювання конфлікту інтересів не вжив, особистих зв'язків, що вплинули на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків не уникнув, відвід у кримінальному провадженні не ініціював.

Замість цього, ОСОБА_2 в умовах реального конфлікту інтересів приймав процесуальні рішення у кримінальних провадженнях на користь ОСОБА_3 та здійснив виток службової інформації.

Так, 08.10.2016 ОСОБА_2 шляхом використання мобільного додатку «Вайбер» надіслано ОСОБА_3 фото довідки-меморандуму про проведені заходи стосовно злочинної групи, яка займається на території Одеської області та міста кваліфікованими шахрайськими діями, пов'язаними із незаконним заволодінням елітними транспортними засобами у кримінальному провадженні № 0003573 від 17.08.2016 за ч. 4 ст. 190 КК України, яка не містить грифу секретності.

В той же час, у зазначеній довідці-меморандумі наявна інформація щодо проведених у кримінальному провадженні оперативно-розшукових заходів, у тому числі, стосовно осіб можливо причетних до вчинення злочину, особисті дані та інформація щодо місця їх перебування.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження № 0003573 від 17.08.2016 встановлено, що довідка про проведені заходи стосовно злочинної групи, яка займається на території Одеської області та міста ОСОБА_1 кваліфікованими шахрайськими діями, пов'язаними із незаконним заволодінням елітними транспортними засобами, в ньому відсутня.

Опитаний під час службового розслідування колишній старший оперуповноважений управління протидії злочинності пов'язаної з торгівлею людьми та нелегальною міграцією ГУ НП в Одеській області ОСОБА_19 пояснив, що ним здійснювалося оперативне супроводження у кримінальному провадженні № 0003573 від 17.08.2016. По пред'явленій для огляду копії довідки-меморандуму пояснив, що даний документ складався ним особисто за результатами слідчих (розшукових) дій в зазначеному провадженні. У подальшому він особисто завіз цей документ до канцелярії місцевої прокуратури № 2, адресувавши його на ім'я прокурора цієї ж прокуратури ОСОБА_2, при цьому факт отримання документа було посвідчено відтиском штампу місцевої прокуратури. Факт своєї причетності до розповсюдження інформації в зазначеному кримінальному провадженні заперечив, долучивши при цьому до своїх пояснень копію аналогічної довідки- меморандуму, виявленої у смс переписці ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_2 надіслано ОСОБА_3 фото останньої сторінки (резолютивної частини) ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Іщенка О.В. від 28.11.2016 за № 521/20015/16 про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 25, 25/1, 25/7, 25/9, 25/11 у кримінальному провадженні № 0005007 від 14.11.2016 за ч. 2 ст. 229 КК України.

Зазначену фотокопію ОСОБА_2 надіслано ОСОБА_3 30.11.2016, а обшук на виконання ухвали слідчого судді проведено через дві доби після цього - 02.12.2016.

Вивченням матеріалів вказаного провадження встановлено, що працівники Одеської місцевої прокуратури № 2 у проведенні обшуку 02.12.2016 участі не брали, слідча дія проводилася безпосередньо слідчими СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області.

Опитаний під час службового розслідування прокурор Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10, який призначений старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0005007 від 14.11.2016, повідомив, що про даний факт йому нічого не відомо. Хто з групи прокурорів отримав копію зазначеної ухвали він не пам'ятає, свою причетність до розповсюдження інформації щодо процесуальних рішень та дій в зазначеному кримінальному провадженні заперечив.

Опитаний під час службового розслідування ОСОБА_2 щодо пред'явленого йому для огляду листування між ОСОБА_3 та абонентом, зазначеним у телефонній книзі ОСОБА_3 як «Францевич Андрій», через мобільні додатки «Вайбер» та «Ватсап», пояснив, що зміст цієї переписки йому не знайомий, текст цих повідомлень ним не писався та ОСОБА_3 не надсилався. За період його роботи в органах прокуратури України жодним чином службова інформація, в тому числі відомості щодо процесуальних рішень та дій у кримінальних провадженнях, які розслідуються і розслідувалися правоохоронними органами, ним не розповсюджувалися.

Водночас, вказані пояснення не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами службового розслідування та встановленими під час його проведення даними.

Проведеним в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000272 від 25.02.2017 за ч. 2 ст. 364 КК України оглядом мобільного телефону марки «iPhone 6», належного прокурору місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2, вилученого під час обшуку від 13.03.2017, встановлено, що ОСОБА_2 використовувався номер оператора мобільного зв'язку «Київстар» +380-97-913-31-29 (з якого направлялися відповідна інформація ОСОБА_3 з додатком копій службових документів).

Окрім цього, номер мобільного телефона абонента «Францевич Андрей» (+380-97-913-31-29) співпадає із номером прокурора Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2 у телефонному довіднику прокуратури Одеської області, який формувався на підставі особисто наданих працівниками даних про належні їм засоби зв'язку.

Крім того у ході службового розслідування прокуратурою Одеської області вивчено матеріали кримінального провадження № 0003573 від 17.08.2016 за ч. 4 ст. 190 КК України, яке перебуває у провадженні СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області та на даний час досудове розслідування не завершено.

Постановою колишнього виконувача обов'язків керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_20 від 17.08.2016 для здійснення процесуального керівництва призначено групу прокурорів у складі старшого прокурора Францевича А.П. та прокурора Марчука О.С.

Встановлено, що 17.08.2016 до чергової частини Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_21 про те, що 04.08.2016 малознайомі особи на ім'я ОСОБА_20, ОСОБА_4 та ОСОБА_17, знаходячись біля будинку № 27/1 по вул. Аеропортівській м. Одеси, шляхом обману заволоділи майном останнього, а саме автомобілем «TOYOTA LX470» чим спричинили майнову шкоду на загальну суму 550 000 гривень.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_21 вказав, що на початку серпня 2016 року він за власні кошти придбав транспортний засіб «TOYOTA LX470» шляхом надання власником на його ім'я довіреності на право розпорядження вказаним транспортним засобом. В зазначену довіреність за проханням ОСОБА_21 внесений ОСОБА_22, який пообіцяв допомогти йому з оформленням транспортного засобу у відповідних органах. Після цього ОСОБА_21 передав довіреність, транспортний засіб, ключ та свідоцтво про реєстрацію ОСОБА_22 та його знайомому - особі на ім'я ОСОБА_4 для зняття транспортного засобу з обліку та подальшого переоформлення на потерпілого. Однак, останні транспортний засіб потерпілому не повертали, вводячи його в оману та уникаючи зустрічей з ним.

На виконання доручення слідчого у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України від 18.08.2016 № 38-1737 до матеріалів кримінального провадження долучено рапорт старшого оперуповноваженого управління протидії злочинності пов'язаної з торгівлею людьми та нелегальною міграцією ГУ НП в Одеській області ОСОБА_23, згідно з яким встановлені особи ОСОБА_22, ОСОБА_24, ОСОБА_25 та ОСОБА_26 як особи, що причетні до вчинення зазначеного злочину та місцезнаходження автомобіля.

У ході пред'явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_21 вказав на ОСОБА_22 та ОСОБА_24 як на осіб, які заволоділи його автомобілем.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.08.2016 накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA LX470» із забороною розпоряджатись та користуватись транспортним засобом, який згідно з довідкою ТСЦ № 5142 м. Одеси від 18.08.2016, зареєстрований 05.08.2016 в ТСЦ № 5141 під державним номерним знаком ВН 0130 НС на ОСОБА_27

Під час проведення 24.08.2016 співробітниками Малиновського ВП санкціонованого обшуку на території автосалону, розташованого по вул. Чапаєвської дивізії, 5 в м. Одесі виявлено та вилучено даний автомобіль, який того ж дня поміщено на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів.

Надалі у ході проведення досудового розслідування зазначений транспортний засіб відповідною постановою був визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.

Останні слідчі дії, допити свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_27 проведені у січні поточного року.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», прокурор зобов'язаний неухильно додержуватися Присяги прокурора, прокурорської етики та не допускати поведінки, яка дискредитує його як працівника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Статтею 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012 № 123 (який діяв на той час) визначено, що працівник прокуратури не має права використовувати своє службове становище в особистих інтересах або в інтересах інших осіб. Працівнику прокуратури слід уникати особистих зв'язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків, скомпрометувати високе звання працівника прокуратури.

Водночас, прокурор Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_2, являючись керівником групи прокурорів у кримінальних провадженнях № 0000895 від 03.03.2016, № 0001162 від 28.05.2016 за заявами ОСОБА_3, перебуваючи з останнім у дружніх стосунках, всупереч вимогам статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», статей 13, 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, заходів до врегулювання конфлікту інтересів не вжив, особистих зв'язків, що можуть вплинути на неупередженість і об'єктивність виконання професійних обов'язків не уникнув, не забезпечив об'єктивність та неупередженість здійснення процесуального керівництва, та в умовах реального конфлікту інтересів приймав процесуальні рішення у вказаних кримінальних провадженнях.

Окрім цього, ОСОБА_2, всупереч вимогам статей 11, 18 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, не забезпечив збереження конфіденційної інформації, яка стала відома йому у зв'язку з виконанням службових обов'язків та використав своє службове становище в інтересах інших осіб, систематично, у порушення вимог статті 222 КПК України, надаючи ОСОБА_3 інформацію у кримінальних провадженнях № 0000895 від 03.03.2016, № 0003573 від 17.08.2016, № 0005007 від 14.11.2016.

Таким чином своїми діями ОСОБА_2 незаконно розголосив інформацію, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових повноважень - тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ст. 172-8 КУпАП.

Зявившись до судового засідання, ОСОБА_2 свою вину у скоєнні зазначених правопорушень не визнав, пояснив, що дружніх стосунків з ОСОБА_3 він не підтримував, будь-яких дій в інтересах останнього не здійснював, жодних вимог, які стали підставою для реєстрації кримінального провадження не висував. Будь-якого впливу на ОСОБА_6, ОСОБА_7, а також інших свідків у зазначеному кримінальному провадженні він не здійснював та повідомив, що всі процесуальні дії здійснювалися ним із дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства. ОСОБА_2 також пояснив, що незаконного розголошення інформації, яка стала йому відома у зв'язку з виконанням службових повноважень він не допускав. Більш детальні заперечення ОСОБА_2 надав у письмовому вигляді, які залучені до матеріалів провадження.

Дослідивши докази, надані органом національної поліції на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що ці докази є сумнівними і недостатніми для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 172-7, ч.1 ст. 172-8 КУпАП. При цьому суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУ про АП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів … протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно положень ст. 279 КУ про АП, суд при розгляді справ про адміністративні правопорушення, має повноваження заслухати осіб, яки беруть участь у розгляді справи, дослідити докази і вирішити клопотання, тобто перелік повноважень суду при розгляді справ вказаної категорії є вичерпним. Вказані положення КУ про АП обмежують суд у вчиненні будь яких інших дій, спрямованих на здобуття доказів винності чи невинності особи, яка притягується до відповідальності без наявності відповідних клопотань учасників розгляду. З огляду на це, суд надає оцінку лише тим доказам, які були надані відповідним органом і які містяться в матеріалах адміністративного провадження.

Матеріали адміністративного провадження містять не завірені належним чином фотокопії пояснень громадян ОСОБА_10, ОСОБА_23, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_8, які ними були надані під час проведення службової перевірки. Під час розгляду адміністративного провадження будь-яких клопотань про допит свідків з боку прокурора чи особи, яка притягується до відповідальності не заявлялося.

З огляду на вищевказані обставини, суд позбавлений можливості безпосередньо перевірити достовірність пояснень громадян ОСОБА_10, ОСОБА_23, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_8 під час розгляду провадження і надати юридичну оцінку обставинам, викладеним у фотокопіях пояснень цих громадян

Крім того, суд приймає до уваги, що пояснення цих громадян були отримані слідчим прокуратури поза провадженням по вказаній адміністративній справі, в порядку проведення службової розслідування, тобто без дотримання положень ст. 271 КУпроАП.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для визнання пояснень ОСОБА_10, ОСОБА_23, ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_8 належними доказами вини ОСОБА_2

Оцінюючи залучені до матеріалів адміністративного провадження документи, суд також не знаходить підстав для визнання їх належними доказами.

Так, у якості доказів вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, у розумінні положень ст. 251 КУпроАП, до матеріалів справи у якості документів залучені фотокопії матеріалів службового розслідування щодо можливих корупційних дій прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_2, висновок результатів якого затверджений прокурором Одеської області від 19.06.2017 року. Ці матеріали службового розслідування складаються з фотокопій пояснень вищеперелічених громадян, фотокопій процесуальних документів кримінальних проваджень, фотокопій довідок прокурорів про вивчення стану досудового розслідування за цими кримінальними провадженнями, фотокопій довідок оперативних працівників про проведені заходи щодо фігурантів кримінального провадження та ін.

Суд вважає, що копії документів дійсно можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час адміністративного провадження.

Проте суд вважає, що з метою встановлення належності доказу, орган, який склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення чи прокурор, який приймає участь під час розгляду цього протоколу у суді зобовязані надати суду оригінал документа, його дублікат чи належним чином завірену копію.

Проте під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, суду не були надані оригінали документів, які використовуються у якості доказів, не надані їх дублікати чи належним чином завірені копії, не вказані джерела походження цих документів, що позбавляє суд визнати ці документи належними доказами відповідно до вимог ст. 252 КУпроАП.

Крім того, при дослідженні цих доказів у суді прокурором не були надані дані, які б вказували на те, що оригінал документа втрачений або знищений; оригінал документа не може бути отриманий за допомогою доступних правових процедур; оригінал документа знаходиться у володінні особи (установи, підприємства), які не надають згоду на його видачу.

Відповідно до ст.62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, аналізуючи досліджені під час розгляду адміністративного провадження докази, суд не знаходить достатніх підстав для визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 172-7, ч.1 ст. 172-8 КУпАП

На підставі вищевикладеного, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУ про АП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 283, 284 КУ про АП, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч.1,2 ст. 172-7, ч.1 ст. 172-8 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

На постанову може бути подана апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Передерко Д.П.