П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2017 Справа №607/8376/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 29 червня 2017 року, який складений о 06 год. 25 хв. в м. Надвірна по вул. Шухевича інспектором Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2, водій ОСОБА_1 29 червня 2017 року о 06 год. 20 хв. в м. Надвірна по вул. Шухевича керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.06.2017р. серії АП2 №499837 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив суду, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КупАП не відповідає дійсним обставинам справи та складений з порушенням норм ст. 266 КУпАП та вимог чинного законодавства. Зокрема, зазначає, що перебуваючи 29.06.2017 року близько 06.00 год. у м. Надвірна Івано-Франківської області його автомобіль було безпідставно зупинено працівником Надвірнянського відділу поліції, який зупинивши автомобіль не представився, не назвав причини зупинки та не ознайомив його із правами та обовязками. Окрім того, на місці зупинки транспортного засобу працівниками не було надано свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку технічного засобу, за допомогою якого було потрібно пройти огляд на стан спяніння. Також зазначає, що для проходження огляду не були залучені свідки. Всупереч вимогам КУпАП складення протоколу про адміністративне правопорушення здійснювалося у його відсутності, після чого його змусили підписати протокол працівники поліції шляхом натиску. Свідки в кількості двох осіб були залучені після складення протоколу, та засвідчили лише факт відмови від проходження огляду в медичному закладі. Від керування автомобілем його не було відсторонено, тимчасове затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося, що свідчить про те, що він у стані алкогольного спяніння не перебував, а жодних інших доказів працівниками поліції про факт перебування його в стані алкогольного спяніння не було надано. В звязку із вказаними обставинами, просить справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.06.2017р. серії АП2 №499837, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі ст. 247 КУпАП.

Окрім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 надав довідку від 29.06.2017р. видану Івано-Франківським обласним наркологічним диспансером, згідно якої встановлено, що в результаті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, ознак спяніння у ОСОБА_1 немає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду повідомила, що 29.06.2017 року о 06.20 год. працівниками поліції було зупинено, із невідомих їй причин, автомобіль «ВАЗ-21144», н.з. ВО 5113 АТ, водієм якого був ОСОБА_1, а пасажирами була вона та ОСОБА_4 Після зупинки було перевірено у водія документи та запропоновано дихнути у пристрій, однак самого пристрою для визначення стану алкогольного спяніння не було надано. Надалі, працівник склав протокол про адміністративне правопорушення, який був не повністю заповнений, а лише його верхню частину, де зазначається анкетні відомості водія. Після того, працівником надано протокол для підпису водієві та сказано, що за це його до відповідальності не притягнуть. У випадку відмови від підпису його автомобіль заберуть на арештмайданчик, а пасажирів із ним у відділ поліції для зясування всіх обставин, на що водій погодився та підписав вказаний протокол.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду повідомила, що 29.06.2017 року була пасажиром автомобіля «ВАЗ-21144», н.з. ВО 5113 АТ, який близько 06.15 год. було зупинено працівником поліції, із невідомої їй причини. В салоні автомобіля перебували водій ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_3 Зупинивши автомобіль працівник поліції перевірив документи у водія, зазначив, що він пяний та запропонував дихнути у якийсь пристрій, проте даного пристрою для визначення стану алкогольного спяніння не надав. Після чого працівником було складено протокол про адміністративне правопорушення, який був не повністю заповнений, а лише зазначено анкетні відомості водія. Даний протокол було надано водію для підпису, та повідомлено що за це йому нічого не буде, та до відповідальності його не притягнуть. У випадку його відмови від підпису повідомив, що автомобіль заберуть на арештмайданчик, а його та пасажирів у відділ поліції для зясування обставин. Довірившись словам працівника поліції ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення.

На здійсненні судом неодноразові виклики свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, для проведення їх допиту щодо зясування обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №499837 від 29.06.2017р., останні не зявлялися. А тому, посилання працівника поліції в протоколі про адміністративне правопорушення на присутність при складанні протоколу свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, суд оцінює критично оскільки, неявка в судове засідання зазначених свідків ставить під сумнів їх існування.

З метою неупередженого та обєктивного розгляду зазначеної адміністративної справи судом неодноразово викликався співробітник поліції поліцейський Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2, однак останній до суду не з'явився, причин неявки до суду не повідомив, доказів які б спростовували покази ОСОБА_1 і свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, надані у судовому засіданні, не надав, відеозапису з нагрудної камери також суду не було надано.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858.

Відповідно до п. 3 Інструкції, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2 Інструкції передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №499837 від 29 червня 2017 року, ознаками алкогольного спяніння ОСОБА_1 є: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя.

У судовому засіданні факт наявності у водія ОСОБА_1 ознак стану алкогольного спяніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами не підтверджено та спростовується його поясненнями наданими в судовому засіданні та матеріалами справи.

Закон повязує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння встановлену ст. 130 КУпАП лише за керуванням такою особою транспортним засобом і за наявності ознак такого спяніння.

При цьому, сама по собі відмова від проходження огляду на стан спяніння за відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопропушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Окрім того, судом встановлено, що всупереч вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі працівником поліції не було забезпечено присутність двох свідків під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи наданні ОСОБА_1 пояснення, суд прийшов до висновку, що в даному випадку вимоги Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не дотримані та порушенні положення ст. 266 КУпАП під час здійснення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан спяніння з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 29.06.2017р. серії АП2 №499837 складений, оформлений та отриманий працівником поліції внаслідок істотних порушень як прав, свобод та інтересів особи, так із порушеннями вимог законодавства, а тому судом протокол про адміністративне правопорушення від 29.06.2017р. серії АП2 №499837 визнається як неналежним і недопустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП в підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 порушення, матеріали справи не містять.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.06.2017р. серії АП2 №499837 закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_7