Справа№464/4615/17
пр.№ 3/464/1615/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2017 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Теслюк Д.Ю., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

маючого на утриманні малолітню дитину,

не працюючого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №117851, ОСОБА_1 03 липня 2017 року о 20 год. 15 хв. у м. Львові на вул. Драгана, 9, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, порушення мови, від проходження медичного огляду для виявлення стану алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та пояснив, що не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Надав пояснення про те, що 03.07.2017 р. припаркував автомобіль на вул. Драгана у м.Львові, де неподалік проживає та час від часу залишає свій автомобіль. Оскільки керувати транспортним засобом не збирався, пішов із товаришем випити пива. Через деякий час він повернувся до автомобіля, щоб забрати деякі речі та був затриманий стороннім перехожим, який викликав працівників поліції з приводу того, що він ніби-то керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Ствердив, що не керував автомобілем, однак працівниками поліції не було взято до уваги його пояснення. Просить закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, переглянувши відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП обовязковою є наявність двох обставин в їх сукупності, по-перше, це факт керування такою особою транспортним засобом, а по-друге, стан алкогольного спяніння такої особи, що встановлений у визначеному законодавством порядку.

Відповідно до розяснень, висвітлених в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2015р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 по суті відображено лише в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак в розумінні ст. 251 КУпАП такі докази не можуть вважатись належними доказами, адже повноваженням проводити зупинку транспортного засобу, чим одночасно фіксується особа водія, наділені виключно працівники патрульної служби. Безпосередньої зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 працівником поліції вчинено не було.

Окрім цього, в суді було відтворено представлені органом поліції записи із нагрудних камер відеореєстраторів. Із змісту відеозаписів вбачається, що вони фіксують подію виключно з моменту спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 та свідка, яким був затриманий останній, що відбувається поруч з будинком №9 по вул. Драгана в м.Львові та нерухомим автомобілем НОМЕР_1, і при цьому ОСОБА_1 категорично заперечує попереднє керування цим транспортним засобом, в тому числі і у стані алкогольного спяніння. Будь-якої фіксації обставин, яким би дозволили ідентифікувати водія під час безпосереднього керування даного автомобіля, відеозаписи не містять.

Оскільки відсутні докази на спростування показань ОСОБА_1, які б підтвердили факт керування останнім транспортним засобом, а також враховуючи норму ст.62 Конституції України, згідно з якою всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУПАП, а відтак, провадження у справі за ч.1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Теслюк Д.Ю.