Справа № 600/486/17
Справа № 3/600/318/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В :

07.06.2017 року до суду із Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №545034 від 05.06.2017 року щодо ОСОБА_1, згідно якого 05.06.2017 року біля 14:50 год. в с.Теофіпілка Козівського району останній керував автомобілем марки «ВАЗ 2105», д.н.з. 111 41 ТІ з явними ознаками алкогольного спяніння. Продути технічний пристрій «Драгер» на місці зупинки відмовився, а також відмовився в установленому законом порядку пройти медогляд в Козівській ЦРКЛ.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП заперечив та пояснив, що 05.06.2017 року стояв за магазином в с.Теофіпілка коли приїхали працівники поліції та попросили у нього документи. Пройшли до автомобіля, оглянули паспорт, почали його ображати, вдарили по лиці та поламали окуляри. У процесі розмови із працівниками поліції задзвонив дружині. По приїзді останньої, яка знаходилась у своєї сестри, машину забрали на евакуатор, а протокол склали після затримання автомобіля, хоча таким він не керував. Протокол щодо нього складено безпідставно, необґрунтовано та неправомірно з порушенням вимог ст.268 КУпАП, оскільки йому не розяснили його прав та обовязків, не надали можливості скористатись правовою допомогою, не вручили копії протоколу та не надали можливості викласти у такому його пояснень. Інспектор з дорожнього нагляду Козівського ВП ОСОБА_2 перебував поза службою, оскільки був одягнений у цивільний одяг. Свідками у протоколі зазначено медичних працівників, які чергували у Козівській ЦРКЛ, а не перебували на місці події. У протоколі неправдиво вказано, що він відмовився від дачі пояснень та від підпису протоколу та зазначено, що до такого додаються акт медичного огляду та пояснення свідків, однак не зазначено яких конкретно. Зазначає, що зафіксувавши відмову від проходження медогляду, працівники поліції не мали права безпідставно та насильно везти його для проходження медосвідування до Козівської ЦРКЛ. Вказаного числа у зазначений час не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння і працівники поліції не зупиняли його при керуванні т.з. Також зазначив, що його автомобіль забрали раніше, ніж був складений протокол про адміністративне правопорушення. Просить провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, проте надав письмові пояснення, у яких зазначає, що 05.06.2017 року у с.Теофіпілка розпивав з ОСОБА_1 алкогольні напої за магазином. ОСОБА_1 зателефонував до дружини, щоб вона приїхала та забрала автомобіль, який знаходився на вулиці недалеко від магазину. Коли вони чекали біля автомобіля на останню, підїхали працівники поліції та попросили ОСОБА_1 надати його документи. Після цього приїхала дружина останнього та евакуатор, який забрав автомобіль, а ОСОБА_1 працівники поліції посадили у свій транспортний засіб та повезли його у невідомому напрямку.

Свідок ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, подав письмові пояснення, у яких вказує, що 05.06.2017 року близько 14:00 в смт.Козова біля комбікормового заводу попросив ОСОБА_1 підвезти його до с.Теофіпілка, проте оскільки останній перед цим випивав, а тому за кермо сів сам.

Всебічно, повно і обєктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст.130 КУпАП особа не має права керувати транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об'єктивну сторону правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності становить керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та відмова його від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у даній справі відсутня сама подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, в порушення вимог ч.1 ст.265-2 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не міститься відмітки про тимчасове затримання транспортного засобу.

Протокол про адміністративне правопорушення складено 05.06.2017 року о 16:50 год., в той час як акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу складений 05.06.2017 року о 15:50 год.

За змістом ч.ч. 2-3 та 5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказаний порядок огляду водія передбачений і іншими підзаконними актами, а саме: п.6 розділу 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року; п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103. Відповідно до вищевказаних нормативних актів огляд на стан спяніння водія з ознаками спяніння є обовязковим на місці події і проводиться у присутності двох свідків з оформленням відповідного розділу протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі вказано свідків відмови від проходження медогляду у медичному закладі та відсутні відомості про свідків відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Окрім цього, надані разом із протоколом письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 05.06.2017 року спростовуються наданими 18.07.2017 року ним же суду письмовими поясненнями.

Згідно абзацу 2 п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Відтак, у матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що у протоколі серії АП2 №545034, який складений на громадянина ОСОБА_1, відмова останнього від підписання такого засвідчена підписами двох свідків.

Відеозапис, долучений до матеріалів справи СДОП Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 не може бути прийнятий судом до уваги, як належний доказ, оскільки з відео не вбачається дата, час та місце події.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд дійшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки прямих безспірних і безсумнівних доказів керування ОСОБА_1. транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння чи його відмови від проходження огляду на стан сп'яніння в ході судового засідання не здобуто.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справах про адміністративні правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд Тернопільської області прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя О.Б.Гриновець