Справа №592/4684/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Хитров Б. В.
Номер провадження 33/788/306/17 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 173 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 10 липня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

захисника - адвоката Гусейнової В.Г., -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, оскільки постанова є незаконною, необґрунтованою, не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суддя не повно з'ясував усі фактичні обставин справи, не дослідив та не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, неупередженому та об'єктивному її розгляду, підійшов формально до обставин вивчення справи. Зазначає, що суддею були порушені його права, зокрема він просив надати йому час для залучення захисника, однак йому було безпідставно відмовлено. Крім того, суддя не обґрунтував належним чином своїх висновків відносно застосованого до нього стягнення.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 10.07.2017 ОСОБА_3 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП і на нього було накладено стягнення у виді адміністративного арешту на строк десять діб.

Крім того, постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді 22.04.2017 близько 23-30 години ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння у громадському місці біля буд. № 17 по вул. Садовій в м. Суми, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5, працівників поліції та перехожих, розірвав службовий документ (пояснення), чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Вислухавши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Гусейнову В.Г., які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді як незаконну, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 069384 від 23.04.2017 суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння у громадському місці біля буд. № 17 по вул. Садовій в м. Суми, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5, працівників поліції та перехожих, розірвав службовий документ (пояснення), чим вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Зазначені висновки судді відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах, оскільки адміністративна відповідальність особи за дрібне хуліганство, згідно диспозиції ст.173 КУпАП настає у разі, коли така особа вчиняє дії (нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії), що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді об'єктивно підтверджуються, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_6, яка повністю підтвердила свої письмові пояснення від 22.04.2017 (а.с.4), та пояснила, що її знайомий ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, поводив себе з нею неадекватно і агресивно, погнався за нею, почав бити її та викидати з її сумочки речі, розпочав конфлікт з іншими громадянами, які заступилися за неї; показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_7, який знаходився на службі разом з іншим працівником поліції ОСОБА_8 у складі екіпажу патрульного автомобіля та який склав протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3, згідно яких він за викликом виїжджав на місце вчинення правопорушення. ОСОБА_3 знаходився у стані алкогольного сп'яніння, вів себе агресивно, голосно кричав і висловлювався нецензурною лайкою на адресу присутніх, а також приймав участь у бійці з іншими громадянами, внаслідок чого до нього були застосовані спецзасоби, а потім розірвав письмові пояснення осіб про обставини конфлікту; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 (а.с.5), згідно яких вона спочатку почула крики дівчини, а потім побачила як чоловік б'є дівчину. Коли приїхала поліція, то відбувалася бійка, а коли вона писала пояснення, то двоє чоловіків напали на поліцейських. Один намагався забрати пістолет, а інший розірвав протокол. Потім один з чоловіків знімав з себе штани, нижню білизну і демонстрував свій статевий орган. При цьому працівники поліції вели себе коректно; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_9 (а.с.6), згідно яких, проходячи по вулиці, він побачив як чоловік бив жінку. Коли він намагався захистити жінку, то цей чоловік накинувся на нього, але під'їхала патрульна поліція та розняла їх; висновком Сумського обласного наркологічного диспансеру від 23.04.2017 (а.с.3), згідно якого ОСОБА_3 на час огляду в закладі охорони здоров'я перебував у стані алкогольного сп'яніння (акт медичного огляду № 2042 від 23.04.2017 о 00 год. 05 хв.).

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, керуючись законом, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 щодо обставин правопорушення, який в судових засіданнях під час розгляду справи в суді першої інстанції та в ході апеляційного розгляду справи заперечив факт вчинення ним хуліганських дій за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та у постанові судді, і наполягав на тому, що між ним та його знайомою ОСОБА_6 відбувалася лише словесна сварка.

Такі показання ОСОБА_3 не можуть бути узяті до уваги, оскільки повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами по справі та не відповідають дійсності, а тому вони є недостовірними доказами захисту.

При цьому апеляційний суд враховує і той факт, що ОСОБА_3 при складанні у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення свою вину визнав, про що свідчить його власноручний запис та особистий підпис у вказаному процесуальному документі.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що розгляд справи відбувся у відсутності захисника, чим було порушено його право на захист, то вони також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки судовий розгляд справи відбувся 10.07.2017, а протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 був складений 23.04.2017 і останній мав вдосталь часу для залучення будь-якого адвоката чи іншого фахівця у галузі права для участі у розгляді справи з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 15.05.2008 (справа «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine) п.п.26 і 29, № 7460/03) наголосив, що «кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом».

З огляду на вказану вище практику ЄСПЛ вважаю, що ОСОБА_3, в даному конкретному випадку, мав розумну (реальну) можливість представляти свою сторону в тих умовах, за яких відбувся судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення, що не призвело на думку апеляційного суду до істотних порушень процесуальних норм законодавства України про адміністративні правопорушення, оскільки у провадженні, яке розглядається, важливі процесуальні гарантії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності були присутні, а певні процесуальні недоліки, у світлі обставин справи, не були достатньо серйозними, щоб піддати сумніву справедливість цього провадження.

Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що «право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р., не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Та обставина, що в суді першої інстанції не були допитані свідки, не може свідчити про неповноту або неправильність судового розгляду, оскільки вказані особи в судове засідання не з'явилися, а провадження у справі про адміністративне правопорушення повинно бути здійснено суддею у розумні строки.

Частина свідків була допитана під час апеляційного розгляду даного провадження та їх показання суттєво не вплинули на висновки судді суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_3 дрібного хуліганства за обставин, викладених в постанові, а частина свідків до апеляційного суду також не з'явилися, хоча і були повідомлені про час та місце розгляду даної справи.

Таким чином, приходжу до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку разом з іншими доказами, дослідженими апеляційним судом, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, адміністративне стягнення на останнього було накладено виключно в межах, встановлених санкцією даної норми закону, а тому твердження апеляційної скарги та сторони захисту щодо неповноти та неправильності судового розгляду справи і безпідставності накладення на ОСОБА_3 такого виду адміністративного стягнення як адміністративний арешт є необґрунтованими.

З огляду на викладене, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 10 липня 2017 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.