Справа № 344/6952/17
Провадження № 33/779/300/2017
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П.,

за участю особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та провадження по справі відносно нього закрито у звязку зі закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 06 лютого 2017 року о 14 год. 30 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Целевича, керуючи транспортним засобом марки «ЗИЛ431810» д.н.з. НОМЕР_1, перед початком маневру, поворотом ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На вищевказану постанову суду захисником ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу в який вона вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про доведеність вини її підзахисного у вчиненні адміністративного правопорушення. Вважає, що суд першої інстанції не врахував, що сукупність досліджених доказів свідчить про те, що винним в ДТП є ОСОБА_4, який в порушення вимог п.п.2.3 б), 14.6 в) Правил дорожнього руху України проявляючи неуважність, розпочав виконувати заборонений маневр обгону автомобіля марки «ЗИЛ431810» на нерегульованому пішохідному переході, який позначений дорожніми знаками 5.35.1.

Звертає увагу на те, що дії ОСОБА_2 відповідали вимогам Правил дорожнього руху,оскільки він, увімкнувши лівий показник повороту, розпочав виконувати поворот ліворуч.

Посилається на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення - штраф, за вчинення ним ДТП, яке трапилось 06 лютого 2017 року о 14 год. 30 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Целевича.

Крім того, вважає, що судом першої інстанції було порушено право на професійну правничу допомогу, передбачене ст.59 Конституції України, оскільки ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції заявив усне клопотання про намір скористатися допомогою адвоката та про відкладення розгляду справи з метою реалізації цього права, однак суд, не вирішивши даного клопотання, розглянув справу по суті.

Просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 невинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у звязку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини адміністративного правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 та у звязку зі закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення закрив провадження по справі відносно нього.

Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом серії БР №218022 від 29 травня 2017 року, постановою про закриття кримінального провадження від 21 травня 2017 року, висновком експерта від 13 травня 2017 року № 4.2-204/17, іншими матеріалами справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №218022 від 29 травня 2017 року, ОСОБА_2 06 лютого 2017 року о 14 год. 30 хв. у м. Івано-Франківську по вул. Целевича, керуючи транспортним засобом марки «ЗИЛ431810» д.н.з. НОМЕР_1, перед початком маневру, поворотом ліворуч, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до п.2.3 б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 21 травня 2017 року (а.с. 3-4), копією висновку експерта від 13 травня 2017 року № 4.2-204/17 (а.с. 12-16), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 8) та іншими матеріалами справи, які були оцінені судом першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю у відповідності до вимог ст..252 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 21 травня 2017 року, досудовим слідством встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2, який в порушенні вимог пп. 2.3.б), 10.1 ПДР України проявив неуважність перед початком маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та вини водія автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_4, який в порушенні вимог пп. 2.3.б), 14.6 в) ПДР України проявив неуважність, виконував заборонений маневр обгону автомобіля марки «ЗИЛ431810» на нерегульованому пішохідному переході, який позначений дорожніми знаками 5.35.1.

Суд першої інстанції обґрунтовано послався на висновок експерта від 13 травня 2017 року № 4.2-204/17 , відповідно до якого причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, були обставини, які, з однієї сторони, пов'язані із невідповідністю дій водія автомобіля НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_4 вимогам п. 14.6 в) ПДР України, а з іншої - із невідповідністю дій водія автомобіля ЗИЛ ОСОБА_2 вимогам п. 10.1 ПДР України.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у випадку виникнення ДТП за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного звязку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто зясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричинення злочинного наслідку.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст. 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно зясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Посилання на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2017 року як на доказ відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки встановлення факту наявності чи відсутності порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху не впливає на правильність висновків суду про порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху та його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2, маючи обєктивну можливість правильно оцінити дорожньо-транспортну обстановку та уникнути зіткнення транспортних засобів, прийшов до неправильного висновку, що виконання повороту ліворуч буде безпечним і не створить небезпеки транспортному засобу, який здійснював обгін.

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ЗИЛ431810», діючи в умовах ситуації, яку створив водій ОСОБА_4, мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків, шляхом виконання вимог п.2.3 б), п. 10.1 ПДР України.

Суд першої інстанції, проаналізувавши сукупність досліджених доказів прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ст.124 КУпАП, оскільки він в порушення вимог п.2.3 б), п.10.1 Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, перед початком маневру, поворотом ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про порушення права ОСОБА_2 на захист, оскільки відомості про те, що останній заявляв усне клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю реалізувати своє право на правову допомогу професійного адвоката відсутні і це твердження носить голослівний бездоказовий характер та спростовується поясненнями потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, які стверджували, що в суді першої інстанції ОСОБА_2 наполягав на розгляді справи без участі захисника.

Суд першої інстанції також дійшов правильного висновку про необхідність закриття провадження на підставі ст.38 КУпАП та п.1 ч.7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням на час прийняття рішення строку накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, твердження як апелянта, так і його захисника, вважаю, що судом першої інстанції було в повному обсязі досліджено надані матеріали та прийнято законне і обґрунтоване рішення.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення, постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис ОСОБА_7

З оригіналом згідно. Суддя: О.П. Васильєв