Справа № 303/3642/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Марчука О.П. розглянув у відкритому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Мукачівського міськрайонного суду від 26.07.2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП .

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 В/ 8, не одруженого.

Даною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 24.06.2017 року о 17:10 годині в м. Мукачеві по вул. Осипенка керував автомобілем марки Volkswagen Golf дорожній номерний знак HHKW472 з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановлено накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 ( шістсот ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. ( десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн. ( триста двадцять гривень ).

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 просить скасувати постанову Мукачівського міськрайонного суду від 26.07.2017 року та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що матеріали справи взагалі не містять доказів того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння не лише на місці зупинки транспортного засобу, а й в закладі охорони здоров'я. Вважає надану суду відео фіксацію з місця події такою, що не відповідає обставинам справи. Звертає увагу суду на наявний в матеріалах справи протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння № 207 від 24.06.2017 року, де міститься висновок лікаря Тверезий . Крім того , зазначає, що судом не враховано пояснення цивільної дружини ОСОБА_2 ОСОБА_3 та пояснення ОСОБА_2, відібрані в письмовій формі після вказаної події. Вважає, що не вчасне проходження огляду в лікарні спричинене обставинами справи та діями самих працівників поліції. Вказує на те, що ОСОБА_2 перебував в емоційному стані через виявлену відсутність номерного знаку на його автомобілі, алкогольні напої не вживав, тому критично сприйняв пропозицію пройти огляд на стан спяніння.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, як і його адвокат ОСОБА_1, хоча про дату, час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. Клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили, причини не явки сторін суду не відомі.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, доводи апелянта та його захисника вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд першої інстанції при розгляді справи вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп'яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції вимоги вказаної Інструкції дотримано в повному обсязі. Так, з відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції видно, що поліцейські пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і проїхати до закладу охорони здоров'я. При цьому ОСОБА_2 відмовився від проходження будь-якого огляду та визнав, що випив вина з дружиною, а тому не впевнений у результатах огляду ( а. с. 7).

Таким чином апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та його адвоката щодо відсутності даних, що свідчать про відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров'я, оскільки такі не відповідають матеріалам відеозапису.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_2 24.06.2017 року о 17:10 годині в м. Мукачеві по вул. Осипенка керував автомобілем марки Volkswagen Golf дорожній номерний знак HHKW472 з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі охорони здоров'я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №005712 від 24.06.2017 року, який відповідає вимогам ст. 256 КпАП України; доданими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку і лікаря - нарколога та за допомогою приладу Драгер для визначення стану сп'яніння; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, які підтверджують обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо заперечення факту перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, так як зазначений громадянин притягнений до відповідальності саме у звязку з відмовою від проходження огляду на стан спяніння, яка є обєктивною стороною складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, порушень вимог процесуального закону, які б тягнули за собою зміну чи скасування постанови суду не встановлено.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду від 26.07.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: