АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/926/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 645/1608/17 Бабкова Т.В.
Категорія: ч. 4 ст. 212-3 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., адвоката Скрябець О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_4до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Головним спеціалістом відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Верховної ради України з прав людини ОСОБА_5 (далі за змістом - уповноважена особа) 04.04.2017 року був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

В протоколі уповноваженою особою зазначено, зокрема, наступне.

До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення потерпілої ОСОБА_6 щодо порушення Харківською медичною академією післядипломної освіти (далі - ХМАПО) її права на інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи, заявниця керуючись Законом України «Про доступ до публічної інформації», звернулась до ХМАПО з інформаційним запитом від 26.06.2015 р. № 526, в якому просила надати табель обліку робочого часу кафедри стоматології і терапевтичної стоматології ХМАПО за квітень 2014 року та 2015 рік.

Відповідь на вказаний запит потерпілій було надано листом від 03.07.2015 р. № 12-10/1405 за підписом ректора ХМАПО ОСОБА_4, яким повідомлено, що з запитуваною інформацією (документом) потерпіла може ознайомитись в спеціально відведеному місці на підставі окремого звернення.

У зв'язку з чим зазначаю наступне.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» (далі-Закон) визначається порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-яким засобом та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством , або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Стаття 5 Закону гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вини діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися Законом (частина четверта статті 13).

Статтею 13 Закону визначено коло суб'єктів, які є розпорядниками інформації в розумінні Закону. Так, розпорядниками інформації для цілей Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

На розпорядників інформації, які не є суб'єктами владних повноважень, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами (частина третя статті 13 Закону).

Згідно з інформацією, розміщеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ХМАПО є державною організацією (установою, закладом), засновником якої є Міністерство охорони здоров'я України.

Як вбачається зі Статуту ХМАПО, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України, фінансування ХМАПО здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що ХМАПО є розпорядником публічної інформації стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

При цьому, табель обліку робочого часу відображає фактично відпрацьований працівниками ХМАПО час та є документом, на підставі якого нараховується заробітна плата з подальшою виплатою її повністю або часткову за рахунок бюджетних коштів.

Таким чином, запитувана потерпілою інформація (документ) є публічною інформацією в розумінні Закону, а відтак питання про її надання має вирішуватись у відповідності до Закону.

Згідно зі статтею 22 вищевказаного Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник iнформацiї: не володіє i не зобов'язаний вiдповiдно до його компетенцiiї, передбаченої законодавством, володiти iнформацiєю, щодо якої зроблено запит;

2) iнформацiя, що запитується, належить до категорiї iнформацiї з обмеженим доступом, відповідно до частини другої статтi 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на iнформацiю, не оплатила передбаченi статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язанi з копiюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на iнформацiю, передбачених частиною п'ятою статтi 19 Цього Закону.

Наведений перелік є вичерпним i розширеному тлумаченню не пiдлягає, проте у листi вiд 2015р.№ 12-10/1405 жодної з вищевказаних пiдстав не зазначено.

Крiм того, вiдповiдно до частини п'ятої статтi 6 Закону не може бути обмежено доступ до iнформацiї про розпорядження бюджетними коштами, володiння, користування чи розпорядження ним, комунальним майном, у тому числi до копiй вiдповiдних документiв, умови отримання коштiв чи майна, прiзвища, iмена, по батьковi фiзичних осiб та найменування юридичних осiб, які отримали цi кошти або майно. Доступ до цiєї iнформацiї може бути обмежено у випадку, коли оприлюднення або надання такої iнформацiї може завдати шкоди iнтересам нацiональної безпеки, оборони, розслiдуванню чи запобiганню злочину.

Відповідно до розділу третього Засад державної антикорупційної політики в Україні (Антикорупційна стратегія) на 2014-2017 року, затверджених Законом України від 14.10.2014 року № 1699-VII, ефективний доступ до інформації, якою володіють органи публічної влади, інші суб'єкти є важливою передумовою для запобігання корупції, виявлення та припинення корупційних діянь. Особливе значення має інформація, яка становить суспільний інтерес, а саме - відомості про використання публічних коштів, розпорядження державним або комунальним майном, особисті доходи, майно видатки та зобов'язання фінансового характеру публічних службовців. Доступ до інформації є необхідним інструментом для проведення журналістських розслідувань, стимулювання громадянської активності в антикорупційній сфері.

Таким чином, надання доступу до iнформацiї щодо фактично вiдпрацьованого працiвниками ХМАПО часу, як умови для нарахування та виплати їм заробiтної плати за рахунок коштiв державного бюджету, є обов'язковим i здiйснюється вiдповiдно до Закону.

При цьому, вiдповiдь ректора ХМАПО ОСОБА_4 вiд 0З.07.2015року № 12-10/1405 на запит гр. ОСОБА_6 щодо надання копiї табелю облiку робочого часу кафедри стоматологiї i терапевтичної стоматології ХМАПО не мiстила копії запитуваного документу, як i мотивованої вiдмови у його наданнi.

З огляду на вказане, в дiях ОСОБА_4 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 212-3 КУпАП, а саме обмеження доступу до інформації або віднесення iнформацiї до iнформацiї з обмеженим доступом, якщо це прямо заборонено законом.

Дата вчинення правопорушення: 03.07.2015 року.

Правопорушення вчинене за місцем роботи: вул. Амосова, буд. 58, м. Харків, 61176.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 липня 2017 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП закрито у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова суду, необґрунтована винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Суд необґрунтовано вказав в постанові про встановлення його винних дій та наявність в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Просить змінити постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 липня 2017 року та винести нову постанову якою апеляційну скаргу задовольнити.

Виключити з мотивувальної частини постанови посилання на встановлення винних дій та наявність в діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 212-3 КУпАП.

Провадження по адміністративній справі закрити на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_7, які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 районний суд дійшов висновку про порушення ОСОБА_4 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», та в мотивувальній частині постанови зазначив…

«В той же час судовим розглядом встановлено, що на вимогу гр. ОСОБА_6 не було надано визначеним нею засобом (шляхом надіслання відповіді на електронну пошту) жодної зацікавленої інформації, зокрема копії табелю обліку робочого часу кафедри стоматології та терапевтичної стоматології навіть з інформацією про кількість працівників та фактично відпрацьований ними час.

Надання відповіді ОСОБА_6 з роз'ясненням необхідності подання чергового запиту без фактичного надання зацікавленої інформації є відповіддю не по суті запиту, а тому в сенсі положень ч.2 ст.22 Закону вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Запит ОСОБА_6 від 26.06.2015 року в повній мірі відповідає положенням ст. 19 Закону щодо оформлення запитів на інформацію, а тому заперечення ОСОБА_4 та його захисту в цій частині суд вважає безпідставним» (а.с. 57).

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності і наявні підстави вважати, що у суду відсутні повноваження необхідності з'ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

В протоколі вказано, що адміністративне правопорушення мало місце 03.07.2015 року. Остаточне судове засідання відбулось 17.07.2017 року. На час постановлення судового рішення, термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Відповідно, суд не мав правових підстав встановлювати винність або невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду апеляційної скарги апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Враховуючи обставини, з приводу яких відносно ОСОБА_4 був складений відповідний протокол, строк накладення адміністративного стягнення за його вчинення на момент розгляду справи сплинув.

Оскільки наявні обставин, що виключають провадження у справі постанова Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 липня 2017 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про закриття провадження у правів про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4задовольнити частково.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 липня 2017 року скасувати та прийняти нову.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 212-3 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко