Номер провадження: 33/785/25/17
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., за участю особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01.12.2016 року, -

встановив:

Оскаржуваною постановою судді районного суду:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеса, працюючого в ТОВ «Північтранс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

Згідно постанови судді районного суду, 20.10.2016 року, близько 15 год. 05 хв., ОСОБА_3, керував автомобілем «БАЗ А079.14» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 по вул. Краснова, 2в в м. Одесі в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком приладу «Драгер» - 0,56 проміле, чим порушив п. 2.9а «Правил дорожнього руху України», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В клопотанні апелянт зазначає, що справа була розглянута в районному суді за його відсутністю, про час і місце розгляду справи він повідомлений не був, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 19.12.2016 року. В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що він не знаходився у стані алкогольного сп'яніння, проводячи його огляд на стан алкогольного сп'яніння працівники поліції порушили вимоги встановленого законом порядку проведення огляду та, не зважаючи на його незгоду з результатами тесту на стан сп'яніння на місці зупинки та його вимог щодо проходження огляду в медичному закладі, не доставили його для медичного огляду до медичної установи. Апелянт просить скасувати постанову судді районного суду та прийняти нову, якою закрити провадження у справі, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, просив поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та провадження по справі закрити; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді районного суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, або якщо відмовлено у його поновленні.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя районного суду розглянув справу за відсутності ОСОБА_3 або його захисника, та простим поштовим відправленням направив йому копію оскаржуваної постанови (а.с.10,11).

Разом з цим, в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які відомості про дату отримання ОСОБА_3 постанови районного суду від 01.12.2016 року, а тому у апеляційного суду не має підстав ставити під сумнів дату отримання апелянтом оскаржуваної постанови на яку він посилається, а саме 19.12.2016 року (а.с.12-13).

За таких умов, строк на подачу апеляційної скарги обчислюється з 19.12.2016 року, тобто з дня отримання копії оскаржуваної постанови.

Згідно штампу вхідної кореспонденції Малиновського районного суду м. Одеси апеляційну скаргу ОСОБА_3 подав 22.12.2016 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, а тому цей строк не потребує поновлення (а.с.12).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення,поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та заслухавши ОСОБА_3, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

З оскаржуваної постанови вбачається, що до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя районного суду дійшов на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №077374 від 20.10.2016 року (а.с.3).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 20.10.2016 року, близько 15 години 05 хвилин, ОСОБА_3, керував автомобілем «БАЗ А079.14» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 по вул. Краснова, 2в в м. Одесі в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком приладу «Драгер» - 0,56 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням судді районного суду, з огляду на те, що поза увагою судді та без належної правової оцінки залишився той факт, що дії працівників патрульної поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_3 не відповідали встановленим законом вимогам.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі -Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок) передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров'я.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу І Інструкції, поліцейськими при огляді на стан сп'яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Пунктами 8, 9 Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, згідно вимог ст. 266 КУпАП «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», інспектор патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, у разі незгоди водія ОСОБА_3 з результатами проходження тесту на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, повинен був забезпечити доставку ОСОБА_3 до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп'яніння, або у разі відмови водія проїхати до медичного закладу, зазначити про це в протоколі.

При цьому, можливість доставки водія, який порушив правила дорожнього руху до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп'яніння, регламентовано положеннями п.1 ч.2 ст. 262, 263 КУпАП, відповідно до яких, така доставка може бути забезпечена шляхом адміністративного затримання працівником поліції особи, строком до трьох годин.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №077374 від 20.10.2016 року, ОСОБА_3, після проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки, свою не визнав свою вину у перебуванні в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, тобто не погодився з результатами тесту за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки.

Разом з цим, в протоколі не зазначено, що працівники патрульної поліції, фактично отримавши незгоду водія ОСОБА_3 з результатами тесту на стан сп'яніння на місці зупинки, пропонували йому пройти медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду, на встановлення стану сп'яніння. Не містить протокол і відомостей про те, що водій, не погодившись з результатами тесту на стан сп'яніння на місці зупинки, відмовився проїхати до медичного закладу (а.с.3).

Долучені до матеріалів адміністративної справи пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, також не містять відомостей, що після отримання незгоди ОСОБА_3 з результатами тесту на стан сп'яніння за допомогою спеціального пристрою на місці зупинки (про що зазначено в протоколі), працівники поліції запропонували ОСОБА_3 пройти медичний огляд на стан сп'яніння в медичному закладі.

Допитаний апеляційним судом ОСОБА_3, категорично заперечував про те, що йому взагалі пропонувалося працівниками поліції на місці його зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі. При цьому, працівник поліції відмовив в задоволенні вимог про проведення його медичного огляду в закладі охорони здоров'я.

Таким чином, зміст протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджують той факт, що працівник патрульної поліції, який складав протокол, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП та вимогам «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», після його незгоди з результатами тесту на стан сп'яніння на місці зупинки, пропонував ОСОБА_3 пройти огляд у закладі охорони здоров'я (а.с.3).

Крім того, апеляційним судом встановлено, що огляд на стан сп'яніння за допомогою тесту із застосуванням спеціального технічного засобу на стан сп'яніння на місці зупинки був проведений працівниками поліції в порушення вимог п.6 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Так, відповідно до зазначених вимог інструкції, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Апеляційним судом встановлено, особа, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок - ОСОБА_4, є зацікавленою особою. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_4, саме останній, на момент скоєння ДТП між автомобілями автомобілем «БАЗ А079.14» державний реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 та «Рекстон» державний реєстраційний номер НОМЕР_3, був водієм останнього автомобіля, що закономірно викликає обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За таких умов, працівник поліції не мав права залучати в якості свідка при складанні відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, водія автомобіля, який був другим учасником ДТП.

За таких умов, акт огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, визнається апеляційним судом недопустимим доказом (а.с.6).

На підставі того, що апеляційним судом встановлені грубі порушення при оформленні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_3 які ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 №077374 від 20.10.2016 року, суд визнає вказаний протокол недопустимим доказом.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_3, дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об'єктивним обставинам справи та недопустимість як доказів цього протоколу та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, вказують на відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_3 винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне порушення було складено працівником УПП у м. Одесі в порушення вимог ст. 266 КУпАП та «Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» та «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 01.12.2016 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський