АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/787/2017 Головуючий у першій інстанції - Вовк Є.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до відповідальності, - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою судді Хижняк М.В. 01 січня 2017 року о 06 год. 15 хв. на а/д Київ-Чоп (в напрямку м. Житомира), керував автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року та закрити провадження у справі за відсутності складу правопорушення.

При цьому апелянт не заперечуючи того, що ОСОБА_2 керував автомобілем у вказаних у постанові судді час та місці, зазначає, що водій не перебував у стані алкогольного сп'яніння, про що свідчить висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_2 виданий КМНКР "Соціотерапія" 06 січня 2017 року.

Окрім того, в апеляції вказується на порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які полягають у тому, що в екземплярі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 129382, який було вручено ОСОБА_2, відсутні дані стосовно свідків правопорушення, наявність яких є обов'язковою та не складено акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 на його прохання співробітники поліції запропонували пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров'я, та інформації про те, що поліцейські уповноваженого підрозділу Національної поліції України виконали вимоги Наказу МВС України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, та проінформували про порядок застосування спеціального технічного засобу та надали сертифікат відповідності та свідоцтво про перевірку робочого засобу вимірювання техніки.

Апелянт стверджує, що при проходженні ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння свідків не було, а в постанові про адміністративне правопорушення суддя посилається на пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Також апелянт стверджує про те, що інспектор поліції, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не роз'яснювала ОСОБА_2 його права, про що було відмічено у протоколі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення і результатами тесту з використанням приладу Драгер для встановлення стану алкогольного сп'яніння (0,92 проміле).

Доводи апеляційної скарги щодо порушення порядку проведення огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння є безпідставними, оскільки з матеріалів справи убачається, що такий огляд було проведено відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП з використанням спеціального технічного засобу - приладу Драгер у присутності двох свідків.

Відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що співробітники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд у закладі охорони здоров'я та проінформували про порядок застосування спеціального технічного засобу з наданням сертифікату відповідності і свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювання техніки само по собі не спростовує результатів тесту, проведеного на стан алкогольного сп'яніння з використанням приладу Драгер.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не заперечував результатів тесту на стан алкогольного сп'яніння, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу і цю обставину він підтвердив у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначивши, що з протоколом згідний, та в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Оскільки ОСОБА_2 не висловлював незгоди з результатами тесту на стан алкогольного сп'яніння, проведеного з використанням технічного засобу, то відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП у такому разі не було підстав для проведення огляду в закладі охорони здоров'я.

Також безпідставними суддя апеляційного суду вважає доводи апеляції щодо порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 129382 від 01 січня 2017 року відносно ОСОБА_2 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 викладені інформація та обставини, передбачені ч. 1 ст. 256 КУпАП, протокол підписано особою, яка його склала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та свідками, як це передбачено частиною другою вказаної статті.

Посилання в апеляції на те, що у копії протоколу, яка була вручена ОСОБА_2, не зазначені свідки не впливає на суть протоколу про адміністративне правопорушення, який міститься в матеріалах справи. Відсутність даних щодо свідків у копії протоколу не свідчить про те, що вказаних свідків не було при огляді ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння та при складанні протоколу, як про це стверджує апелянт.

Своїми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_4 підтвердили обставини, викладені у протоколі, у тому числі, і обставини щодо встановлення стану алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_2

Оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції ні ОСОБА_2, ні його захисник не заявляли клопотання про допит свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_4, то суддя районного суду обґрунтовано прийняв до уваги обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджені підписами вказаних свідків.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник також не заявляли клопотання про допит свідків, на яких є посилання у постанові судді, а відтак у судді апеляційного суду немає підстав для спростування обставин, викладених у постанові судді районного суду, з посиланням на свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Твердження апелянта про те, що інспектор поліції, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, не роз'яснювала ОСОБА_2 його прав спростовується даними протоколу про адміністративне правопорушення, у якому зазначено, що ОСОБА_2 роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться у Дарницькому районному суді м. Києва.

Про те, що ОСОБА_2 були роз'яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, свідчить його власноручний запис про відмову від дачі пояснень з посиланням на ст. 63 Конституції України.

З постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року вбачається, що суддею не було взято до уваги посилання ОСОБА_2 та його захисника на висновок Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотератпія" від 06 січня 2017 року про те, що у ОСОБА_2 не було виявлено ознак алкогольного сп'яніння, і при цьому суддя вмотивував свій висновок з посиланням на час складання висновку та не зазначенням посади, статусу особи, яка його склала.

Суддя апеляційного суду, окрім підстав, з яких висновок КМНКЛ "Соціотераппія" не був взятим до уваги суддею районного суду, звертає увагу на таке.

З наданої суду першої інстанції та приєднаної до апеляційної скарги копій висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_2 виданий КМНКР "Соціотерапія" 06 січня 2017 року вбачається, що у вказаному висновку не лише не зазначено посади чи статусу особи, яка його склала, а й вказаний висновок не був підписаний лікарем (фельдшером), який проводив огляд (а. с. 8, 32-33).

Питання про те, хто проводив огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння з'ясовувалось його захисником вже після прийняття оскаржуваної постанови судді районного суду і на запит адвоката від 23 лютого 2017 року КМНКЛ "Соціотерпія" цього ж дня надала інформацію про те, що огляд ОСОБА_2 проводився завідуючим наркологічним відділенням № 1 ОСОБА_6 (а.с. 35).

На запит Апеляційного суду м. Києва КМНКЛ "Соціотерпія" надала копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003157 відносно ОСОБА_2, у якому зазначено, що огляд проводився лікарем-наркологом ОСОБА_6 (а.с.48).

При з'ясуванні в судовому засіданні апеляційної інстанції обставин проведення медичного огляду в КМНКЛ "Соціотерпія" ОСОБА_7 пояснив, що огляд у даному медичному закладі проводився 01 січня 2017 року з ініціативи його матері, яка і доставила його в лікарню. Огляд проводився дільничим лікарем, який повідомив, що результати будуть 02 січня 2017 року. Документ на підтвердження факту звернення до лікарні дав черговий лікар, який проводив огляд.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції лікар-нарколог ОСОБА_6 спочатку заявив, що він не пам'ятає обставин проведення огляду ОСОБА_2 та видачі акту, а потім посилаючись на письмові документи, які стали підставою для видачі висновку, підтвердив, що 01 січня 2017 року він проводив огляд ОСОБА_2, а висновок видав 06 січня 2017 року після проведення лабораторних досліджень.

При цьому ОСОБА_6, ознайомившись з результатами тесту з приладу Драгер, заявив, що на момент огляду у лікарні ознаки сп'яніння у ОСОБА_2 могли зникнути, оскільки результати тесту свідчили про легку ступінь алкогольного сп'яніння.

Пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо обставин проведення огляду та часу видачі висновку КМНКЛ "Соціотерпія" не узгоджуються з матеріалами, наданими апеляційному суду вказаним медичним закладом.

Так, згідно з актом медичного огляду № 003157 відносно ОСОБА_2 лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу була проведена 06 січня 2017 року, тобто результатів огляду не могло бути 02 січня 2017 року, як про це вказував ОСОБА_7

А за даними журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції наркологічного відділення № 1 КМНКЛ "Соціотерпія" копію висновку ОСОБА_2 отримав 17 січня 2017 року (а.с.102,103), що спростовує його пояснення, а також пояснення лікаря ОСОБА_6 про час отримання висновку.

При цьому ні ОСОБА_2, ні лікар-нарколог ОСОБА_6 не могли пояснити розбіжностей в датах отримання висновку КМНКЛ "Соціотерпія" від 06 січня 2017 року.

Окрім цього, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003157 відносно ОСОБА_2 не підписано особою, яка проводила огляд (а.с.48).

Отже, висновок КМНКЛ "Соціотерапія" від 06 січня 2017 року відносно ОСОБА_2, на який посилається апелянт, з огляду на його сумнівність, не може бути належним і допустимим доказом, який спростовує встановлені суддею районного суду обставини справи.

Надання ОСОБА_2 до суду висновку КМНКЛ "Соціотерапія" від 06 січня 2017 року суддя апеляційного суду розцінює як спосіб уникнення відповідальності, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, не заперечуючи результату результатів тесту на стан алкогольного сп'яніння, погодився з обставинами, викладеними у протоколі, про що власноручно зазначив у цьому ж протоколі, а тому не було підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я.

За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як про це прохає апелянт.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2017 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська