ПОСТАНОВА

05.07.17 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Грибанова Л.О., розглянувши Подання Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області «Про вирішення питання щодо доцільності подальшого виконання Постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року про накладення адміністративного стягнення, у виді адміністративного арешту, строком на 10 діб, стосовно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

08 травня 2017 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшло Подання Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області від 04 травня 2017 року «Про вирішення питання щодо доцільності подальшого виконання Постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року про накладення адміністративного стягнення, у виді адміністративного арешту, строком на 10 діб, стосовно ОСОБА_1В.», в обґрунтування якого покладено неможливість виконання зазначеної Постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року з причин неперебування правопорушника ОСОБА_1 протягом тривалого часу за місцем свого мешкання по вулиці 50 років Перемоги, 30, міста Привілля.

У судовому засіданні встановлено, що:

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року (а.с.3) правопорушника ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню, у виді адміністративного арешту, строком на 10 діб,

згідно Рапортів співробітників Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області від 27 вересня 2016 року (а.с.4), від 09 лютого 2017 року (а.с.6), від 03 травня 2017 року (а.с.8) за адресою місця проживання правопорушника ОСОБА_1, зазначеною у вказаній Постанові Лисичанського міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року, а саме: по вулиці 50 років Перемоги, 30, міста Привілля, останній протягом тривалого часу не проживає, у 2015 році виїхавши на заробітки до РФ,

згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2, проживаючого по-сусідству з правопорушником ОСОБА_1, а саме, по вулиці 50 років Перемоги, 41, міста Привілля (а.с.5), а також - матері правопорушника ОСОБА_1 ОСОБА_3, проживаючої за адресою, вказаною у відповідній Постанові Лисичанського міського суду від 23 березня 2015 року, а саме, по вулиці 50 років Перемоги, 30, міста Привілля (а.с. 7, 9), - починаючи з 2015 року, правопорушник ОСОБА_1, перебуваючи на заробітках поза межами України на території РФ, одружився, отримав громадянство РФ та повертатися до України не збирається.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також, дослідивши надані у судове засідання письмові матеріали справи, суд, враховуючи положення ст.247 п.п.5),6),9) КУпАП, на підставі до яких, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі

видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення (п.5),

скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність (п.6),

смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі (п.9),

вважає за доцільне Подання Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області від 04 травня 2017 року «Про вирішення питання щодо доцільності подальшого виконання Постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року про накладення адміністративного стягнення, у виді адміністративного арешту, строком на 10 діб, стосовно ОСОБА_1В.», задовольнити, оскільки, виходячи із загальновизнаного принципу права та неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів, закріпленого, як у національному законодавстві, зокрема, у Конституції України (ст.58 ч.1), так і в міжнародно-правових актах, зокрема, в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (ст.7), відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, під час судового розгляду встановлено, що, згідно санкції ст.130 ч.1 КУпАП у чинній редакції (Закон України за №1446-VIII від 07 липня 2016 року) адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, яке, відповідно до загальновизаних положень, є більш суворішим, ніж стягнення, визначене у діючій нормі у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами (стосовно водіїв) та у виді штрафу (стосовно інших осіб), виключено, що, за вказаних умов, на думку суду, є підставою для припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у безумовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.247, ст.283, ст.302, ст.304 КУпАП, суд

постановив:

Подання Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області від 04 травня 2017 року «Про вирішення питання щодо доцільності подальшого виконання Постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року про накладення адміністративного стягнення, у виді адміністративного арешту, строком на 10 діб, стосовно ОСОБА_1В.» задовольнити.

Виконання Постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 23 березня 2015 року про накладення адміністративного стягнення, у виді адміністративного арешту, строком на 10 діб, стосовно ОСОБА_1, припинити

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: