АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1286/17 Головуючий у І-й інстанції - Карягіна Н.О.
Справа № 200/3708/17 Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої електромонтером ТОВ «Ліфт-1», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

яку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 25.09.2017 року об 19.50 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, знаходячись на перехресті вул. Запорізьке шосе та бул. Слави у м. Дніпро, перед початком руху не переконалася, що це буде безпечно, після ввімкнення зеленого сигналу світлофору, що дозволяє рух, не надала дороги автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який завершував проїзд перехрестя, внаслідок чого скоїла зіткнення з даним автомобілем. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушила п.п. 10.1, 16.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою 23.11.2017 року, подала апеляційну скаргу, тобто після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та справу закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_2 заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, зазначає, що повний текст постанови не був виготовлений навіть 22.11.2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що вказана постанова прийнята судом з невідповідністю фактичним обставинам справи, з порушенням норм чинного законодавства, а саме суд відмовив в задоволенні клопотання про допит свідка в судовому засіданні, не встановлений розмір матеріальної шкоди, яка була завдана діями ОСОБА_2 та її первинні пояснення які були надані на окремому аркуші після ознайомлення з матеріалами справи, зникли.

Вислухавши адвоката ОСОБА_4, який підтримав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, просив його задовольнити та розглянути подану апеляційну скаргу по суті. В повному обсязі підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити та скасувати постанову судді першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Доводи ОСОБА_2 в клопотанні про поважність причин пропуску строку подання апеляції з посиланням на виготовлення повного тесту 22.11.17 року, і її відсутністю при розгляді справи, не можуть вважатися поважними, оскільки як вбачається з матеріалів справи і за поясненнями захисника в апеляційній інстанції, при розгляді адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 у суді приймав участь її захисник-адвокат ОСОБА_4, який був уповноважений останньою представляти її права інтереси у суді. Однак, оскільки вважаю, що даній особі була неналежна надана правова допомога з даного питання з боку її захисника, який не забезпечив своєчасне подання апеляції своєю підзахисною, та враховуючи незначний проміжок пропуску строку на оскарження, і також з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про можливість задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з посиланням на її доводи які викладені в її є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення на підставі яких суд зробив висновок про наявність вини в діях останньої, з чим погоджуюсь, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 230120 від 25.09.2017 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КПК України з викладенням обставин скоєння адміністративного правопорушення; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, їх локалізація, які свідчать про підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, за положеннями пункту 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст.. 16.5 ПДР України у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Згідно пояснень другого учасника ДТП водія ОСОБА_3, наданих ним безпосередньо у суді першої інстанції, він переїжджав перехрестя вул. Запоріжське шоссе на зелений сигнал світлофору та завершував проїзд перехрестя, коли в його автомобіль врізався автомобіль «Кіа», який рухався з боку бульвару Слави, що узгоджуються обєктивно з обставинами викладеними в протоколі про адміністративні правопорушення і схемою ДТП.

Також згідно письмових пояснень ОСОБА_2 наданих нею до суду першої інстанції і пояснень її захисника у суді апеляційної інстанції, не заперечується факт, що водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Кіа» стояла першою перед світлофором чекаючи зеленого світла, що об'єктивно свідчить, про те, що вона бачила, що водій автомобіля MAN TGM 18/240 рухався на перехресті, що підтверджується і визначеним місцем зіткнення на схемі ДТП.

Порушення вищевказаних норм Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 також підтверджується, зокрема і схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобіля, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, ОСОБА_2, що матеріалами справи не встановлений розмір матеріальної шкоди, яка була завдана діями останньої, не беру до уваги, оскільки визначення матеріальної шкоди завданої діями ОСОБА_2, нормами КУпАП не регулюються, а вирішуються в порядку цивільного судочинства.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, з посиланням на те, що суд відмовив в задоволенні клопотання про допит свідка в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні докази таких стверджень і дані, які б свідчили про надання до суду захисником чи особою, яка притягується до відповідальності таких клопотань.

Ствердження в апеляції ОСОБА_2, стосовно того, що в матеріалах справи відсутні її первинні пояснення, хоча і має місце, однак сама по собі дана обставина не спростовує висновків суду щодо доведеності її вини в скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, і не є підставою для скасування постанови судді з цих підстав, оскільки ОСОБА_2 надавала суду першої інстанції свої письмові пояснення і її інтереси і права представляв адвокат, який був заслуханий суддею, і їх доводи перевірені судом.

Усі інші доводи в апеляції фактично зводяться до переоцінки доказів і моделювання події ДТП , які носять суб'єктивний характер і об'єктивно не підтверджуються матеріалами справи.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів п. 10.1, 16.5 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а тому її дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 листопада 2017 року - задовольнити та поновити останній строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_2, за ст. 124 КупАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Кононенко