АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/763/17 Головуючий у І-й інстанції - Леонов А.А.
Справа № 200/5647/17-п Головуючий у ІІ інстанції - Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 21 березня 2017 року приблизно о 12:14 годин керував транспортним засобом БМВ-530, д/н НОМЕР_1, по вул. Запорізьке Шосе, 53-д у м. Дніпро з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду від 25 квітня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова не містить висновку про те, за вчинення яких саме дій з числа передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП він притягнутий до адміністративної відповідальності, а суд першої інстанції, приймаючи таке рішення, не вислухав його пояснення, не дослідив належним чином докази, не викликав свідків, не витребував відеозаписи з камер співробітників поліції.

Також посилається на процесуальні порушення, допущені судом, - розгляд справи без його участі та за відсутності належного його повідомлення про день та час розгляду справи, невірно зазначене місце його реєстрації, помилку при розрахунку суми штрафу, недослідження та неврахування відомостей про особу правопорушника.

Вказує, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було дотримано встановлений законом порядок, а саме він був складений на місці, при цьому ОСОБА_1 не було надано можливості пройти огляд на місці через відсутність в поліцейських обладнання для цього, а також його не було доставлено до медичного закладу, де він міг би відмовитися від проходження відповідного огляду.

Зазначає, що поняті, які підписали протокол, фактично не були свідками його спілкування з поліцейськими, оскільки весь час перебували у своєму автомобілі та лише підписали наданий протокол після його складання.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, апелянт зазначає, що під час розгляду справи він присутнім не був та копію оскаржуваної постанови від 25 квітня 2017 року отримав лише 26 червня 2017 року.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з'явився, про день та час апеляційного розгляду повідомлявся.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступного.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови останній присутній не був, її копію у межах строку апеляційного оскарження не отримував, що підтверджується матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП, який був підписаний ОСОБА_1 без зауважень; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були залучені в якості понятих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння; рапортом поліцейського; розпискою ОСОБА_1 про те, що він зобов'язується не керувати транспортними засобами; розпискою ОСОБА_4 про те, що він зобов'язується доставити автомобіль НОМЕР_2, на стоянку.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондують з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп'яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою для вимоги пройти медичний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Доводи апелянта щодо неправильного встановлення судом фактичних обставин справи не можуть бути прийняті до уваги у зв'язку з вищенаведеним.

Посилання апелянта на порушення встановленого законом порядку проведення огляду водіїв на предмет перебування у стані алкогольного сп'яніння, допущені при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції оцінює критично зважаючи на те, що вони не мають об'єктивного підтвердження, випливають лише з пояснень та міркувань самого апелянта і спростовуються сукупністю інших доказів, що узгоджуються між собою.

Доводи апелянта щодо порушень, допущених при розгляді справи відносно нього судом першої інстанції, не можуть бути прийняті до уваги. Так, про день та час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий розпис у протоколі про адміністративне правопорушення. Його доводи щодо неможливості повідомлення суду про поважність причини неприбуття у судове засідання є сумнівними та не мають достатнього підтвердження.

Посилання апелянта на недослідження та неврахування судом відомостей про його особу, майновий стан та інших обставин, які, на його думку, мають значення, суд апеляційної інстанції оцінює критично зважаючи на те, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне накладення на водія адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а отже суд позбавлений права застосування адміністративного стягнення, іншого за видом та/або розміром, залежно від обставин, вказаних апелянтом.

Також є надуманими посилання апелянта на відсутність у постанові суду висновку про те, за вчинення яких саме дій з числа передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП він притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки у вказаній постанові прямо зазначено, що такою дією є відмова від проходження огляду на стан сп'яніння.

Що стосується розбіжності між сумою штрафу, вказаною в оскаржуваній постанові суду у цифровому виразі та прописом, та зазначення у ній адреси проживання правопорушника як «вул. Березинська» замість «вул. Бердянська», то їх належить вважати описками, які підлягають виправленню у встановленому порядку та не можуть бути підставою для скасування або зміни постанови.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження - задовольнити, строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця