Справа № 428/8342/17
Провадження №3/428/1617/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі

головуючого судді Макаренко І.Г.,

при секретарі Волковій О.М.,

за участю особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН в матеріалах справи відсутній, паспорт серії ЕМ № 897497 виданий Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 05.03.2001 року, працюючого водієм в Сєвєродонецькому МРУЕГГ ПАТ «Луганськгаз», який мешкає за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вулиця Менделєєва 60/20,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 244639 від 28.07.2017 року, складеного капралом поліції 1 роти батальйону УПП в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ДПП ОСОБА_2, 28 липня 2017 року о 23-55 год. в м.Сєвєродонецьку біля будинку № 47 по вулиці Гагаріна ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Focus» д.н.з. ВВ 4528СМ, який належить йому на праві приватної власності, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення. Додав, що 29.07.2017 року близько 21-00 години, його дружина приїхала додому на належному йому автомобілі і залишила авто біля підїзду, де вони мешкають. Оскільки у автомобіля зявились ознаки несправності почав погано заводитися двигун та глохнути, тому він вирішив загнати авто в гараж і найближчим часом звернутися до СТО. З ним був його приятель ОСОБА_3 Гараж розташований від підїзду на відстані 40-50 метрів. Він ввімкнув ближнє світло фар і не заводячи авто з товаришем штовхали його до гаражу. Коли автомобіль знаходився біля гаражу, він сів в салон, прикрив двері, щоб не подряпати їх і почав викручувати руль. В цей час підійшли люди в камуфльованій формі, почали світити йому в обличчя ліхтарем та перешкоджати йому заштовхнути автомобіль в гараж. При цьому ці особи не називалися та на запитання не відповідали. Лише згодом вони представились працівниками батальйону «Скіф». Він в свою чергу зателефонував за номером «102» і викликав працівників поліції. По приїзду працівники патрульної поліції відпустили осіб, одягнутих в камуфльовану форму і склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення з яким він категорично незгоден.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1, предметом розгляду даного провадження є встановлення факту відмови останнього, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В якості доказів даного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додані пояснення двох свідків (понятих), рапорти працівників поліції та копія відеозапису з нагрудних камер поліцейських на одному цифровому носії.

З копії відеозаписів нагрудних камер екіпажу працівників поліції, які здійснювали затримання ОСОБА_1, не вбачається, що останній керував транспортним засобом. Працівники поліції підійшли та почали відеофіксацію до автомобілю, який не рухався, а стояв нерухомо, з вимкнутим двигуном, ОСОБА_1 був поруч з автомобілем і пояснював, що не керував ним, а намагався заштовхнути авто у гараж.

Не міститься на відео і відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Присутності понятих на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на відео також не видно.

У звязку з чим, в судовому засіданні не отримано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також відмову останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, як і не надано їх до матеріалів провадження. При цьому сам ОСОБА_1 заперечує даний факт, у звязку з чим, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, у суду відсутні підстави ставити під сумнів надані у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1

Згідно ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, уповноваженою особою, якою складено протокол у відношенні ОСОБА_1, не вжито заходів щодо всебічного та обєктивного розгляду, а саме не вивчено можливості керування ОСОБА_1 транспортним засобом з урахуванням пояснень, які ним надавались під час складання та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду немає підстав ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1 щодо обставин подій, які мали місце 28 липня 2017 року о 23-55 г., а тому, на думку суду, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та як наслідок факт відмови останнього, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому провадження в справі про адміністративне правопорушення у його відношенні на підставі протоколу серії БР № 244639 від 28 липня 2017 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, ч.1 ст.130, 173, 247, 278, 280-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі протоколу серії БР № 244639 від 28 квітня 2017 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко