АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/3024/2017 Суддя у першій інстанції: ЯценкоН.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

за ст. 124 КУпАП

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір, що на день винесення постанови становить 320 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року у справі № 756/11164/17 та прийняти нове рішення, яким визнати його не винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що суд не дослідив всі обставини під час судового засідання. Суд керувався тим, що його автомобіль вдарив іншого учасника руху. А також тим, що на водія ВАЗ 2108 не було складено протоколу про адміністративне правопорушення. Суд також не врахував те, що зіткнення сталося на відстані 1,5 метрів від проїзної частини, в той момент, коли він повинен дивитися праворуч для того щоби пропустити транспорт який рухався по Московському проспекту. Суд не врахував також те, що він фізично не міг побачити автомобіль ВАЗ 2108, який наближався з лівого боку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, 11 серпня 2017 року о 19 год. 10 хв. в м. Києві пр-т. С.Бандери, 13-В, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не забезпечив безпеку маневру, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ», д.н.з НОМЕР_2. При ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями гр. ОСОБА_4 порушив п. 2.3 б, 10.9 ПДР України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2.3 б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб

Так, під час апеляційного розгляду, ОСОБА_4 пояснив, що він виконуючи маневр правил дорожнього руху не порушував. Виїжджаючи заднім ходом він зіткнувся з автомобілем ВАЗ 2108. Перед початком руху він упевнився, що пішоходів на тротуарі не має і проїзд вільний. Він автомобіль ВАЗ 2108 фізично побачити не міг. Вважає винним у ДТП водія автомобіля ВАЗ 2108, який стояв на тротуарі в порушення вимог п. 15.9 ж, и; п. 15.10 в, д; п. 10.11 ПДР України та одночасно з ним почав рух.

Інший учасник ДТП ОСОБА_6 на неодноразові виклики до суду не з'явився, про те, як убачається з письмових пояснень ОСОБА_6, він приїхав до аптеки за адресою Московський проспект 13, купити ліки та припаркувався на 5 хвилин. Купив ліки, вийшов, здав назад та почав рухатись вперед, повернувши вліво і пропускаючи міський транспорт, почув що щось затріщало вийшов та побачив, що його пхає автомобіль «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1.

Як вбачається зі схеми ДТП, яка підписана учасниками ДТП без жодних зауважень, зіткнення між автомобілем «Хонда» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та автомобілем &quot;ВАЗ2108&quot;д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6відбулося задньою частиною автомобіля «Хонда» в праву задню частину автомобіля «ВАЗ2108», на пішохідній зоні, в момент руху заднім ходом автомобіля «Хонда» під керуванням ОСОБА_4

Таким чином, суд апеляційної інстанції вислухавши пояснення ОСОБА_4, дослідивши письмові пояснення іншого учасника ДТП, дослідивши матеріали справи, оцінивши характер та локалізацію механічних пошкоджень транспортних засобів, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що водій ОСОБА_4 не переконався в безпечності свого маневру- руху заднім ходом, скоїв зіткнення, що спричинило пошкодження обох транспортних засобів.

За таких обставин, пояснення ОСОБА_4 в частині того, що здійснюючи маневр заднім ходом, він переконався в безпечності свого маневру, не заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Крім цього, пояснення ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що саме інший учасник ДТП порушив ПДР, так як транспортний засіб «ВАЗ2108» в момент ДТП знаходився на тротуарі, проте, відповідно до ПДР, знаходитись там не міг, то вони хоча і заслуговують на увагу, однак вказане належить до компетенції органів поліції, які за результатами перевірки обставин ДТП, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6 не складали та на розгляд до суду не направляли. А тому ці обставини не можуть бути предметом апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4

За таких обставин, постанова судді Оболонського районного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_4, без задоволення.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич