Справа №313/1428/17 Пров. №3/313/416/2017
Веселівський районний суд Запорізької області
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2017 року смт. Веселе Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Потапова О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Веселівського відділення поліції Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, відносно громадянина:
Прізвище, імя, по-батькові ОСОБА_1
Число, місяць і рік народження ІНФОРМАЦІЯ_1
Місце народженняс.Новоіванівка Веселівського району Запорізької області
Громадянство України
Місце реєстрації Місце проживаннявул. Східна, б. 35, с.Новоіванівка, Веселівський район вул. Східна, б. 35, с.Новоіванівка, Веселівський район
Місце роботи і посада Номер засобу звязкуне працює 097-700-56-17
Чи піддавався протягом року адміністративному стягненню, дата, яким органом, вид стягнення: не піддавався
за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
УСТАНОВИВ:
До суду надійшла справа про адміністративне правопорушення щодо вказаної особи. Згідно протоколу серія ГП №446296 про адміністративне правопорушення від 20.10.2017 р. ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за те, що: «20 жовтня 2017 р. близько 15.30 год. він скоїв дрібну крадіжку дерева акації, обємом 0,2 куба з лісосмуги поблизу с.Новоіванівка, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 51 КУпАП».
До протоколу додані: рапорт старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Веселівського ВП МВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 20.10.2017 року про те, що 20.10.2017 року приблизно о 15:30 годині було виявлено факт незаконної порубки дерев, яку здійснював гр. ОСОБА_1, який спиляв 0,2 куба дерева акація поблизу с. Новоіванівка Веселівського району; довідка дільничного офіцера поліції СП Веселівського ВП МВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 без дати її складання і видачі про те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП в період часу з 20.10.2016 року по 20.10.2017 року не притягався; копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 та довідки про його ідентифікаційний номер; письмові пояснення ОСОБА_1 від 20.10.2017 р., згідно з якими 20.10.2017 р. близько 15:30 він вирішив поїхати до лісосмуги поблизу с. Новоіванівка, щоб спиляти собі дрова акації, спилявши він погрузив їх та почав їхати додому, але при перевезенні був зупинений працівниками поліції; листом виконавчого комітету Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області від 24.10.2017 р. №584 про притягнення до відповідальності невідомої особи, яка на території Новоуспенівської сільської ради спиляла 0,2 куба дерева акації, сума збитку, завдана сільській раді 90,00 грн. Під час розгляду справи ОСОБА_1 підтвердив факт незаконної порубки ним дерев акації в лісосмузі поблизу с. Новоіванівка, де спиляв дерева акації 20.10.2017 р. о 15.30 год., при перевезенні був зупинений працівниками поліції. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність закрити провадження у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_4 складу правопорушення. Так, обєктом адміністративного правопорушення за ст. 51 КУпАП є суспільні відносини в сфері власності. Об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 51 КУпАП є дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 51 КУпАП є повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Предметом адміністративного правопорушення за ст. 51 КУпАП є чуже майно, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, яке не перебуває у власності чи законному володінні особи і яким вона заволоділа незаконним шляхом. У відповідності до ч. 3 ст. 51 КУпАП викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП та містити всі відомості, необхідні для вирішення справи. Згідно з ч. 1, 2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. При складанні протоколу суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол. Проте, як вбачається зі змісту протоколу серія ГП №446296 про адміністративне правопорушення від 20.10.2017 р. (який є процесуальним документом, в якому формулюється суть адміністративного правопорушення, та відповідно до ст. 251 КУпАП є одночасно доказом в справі про адміністративне правопорушення) суть адміністративного правопорушення, яка зазначена у протоколі не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті 51 КУпАП, за якою складено протокол, та вимогам ст. 256 КУпАП. У протоколі не зазначено, що ОСОБА_1 вчинив саме дрібне викрадення чужого майна, та яким шляхом: крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, кому належить викрадене майно, його вартість, кількість, вартість кожного конкретного майна, прізвище, імя, та по батькові потерпілої, адреса місця проживання потерпілої, її відсутній підпис потерпілого, не зазначено конкретне місце вчинення адміністративного правопорушення та що територія, на якій відбулася порубка дерев, не віднесена до лісового фонду (ст. 4 Лісового кодексу України, інакше-відповідальність передбачена ст.ст. 65-66 КУпАП), не зазначена частина відповідної статті КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення, тобто не зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, - що мають значення і необхідні для правильного вирішення справи. При цьому, слід зазначити, що відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Статтею 4 Лісового кодексу України визначений склад лісового фонду України. Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості (обставини), що мають значення та необхідні для правильного вирішення справи, повинні бути у визначеному законом порядку встановлені та підтверджуватися сукупністю належних і допустимих доказів. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Щодо ОСОБА_1 зазначені вимоги закону не дотримані. Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція). Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту. У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відомості, які викладені у протоколі серія ГП №446296 про адміністративне правопорушення від 20.10.2017 р. не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 , п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення, що є обставиною, яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення та є підставою для його закриття.
ПОСТАНОВИВ:
Закрити відносно гр. ОСОБА_1 провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ст. 51 КУпАП, через відсутність складу адміністративного правопорушення.
Вилучені у ОСОБА_1 0,2 куб м акації - повернути володільцеві.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через суд, якій виніс постанову.

СУДДЯ ОСОБА_5

313/1428/17

3/313/416/2017

30.10.17