АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/545/17 Справа № 697/1812/17 Головуючий по 1 інстанції Русаков Г. С.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами; стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 серпня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 05.08.2017 року о 20 год. 00 хв. в м. Канів по вул. Енергетиків, 8 передав керування транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1, гр. ОСОБА_4, який перебував в стані алкогольного сп'яніння. Таким чином, ОСОБА_3 порушив п. 2.9 (г) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КпАП України

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 серпня 2017 року та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв'язку з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що судом не наведено жодного доказу на підтвердження того факту, що на момент передачі права керування автомобілем громадянину ОСОБА_4 останній перебував в стані алкогольного сп'яніння, тим більше не доведено, що апелянту про це було відомо. Вказує, що судом першої інстанції взагалі не було встановлено сам факт передачі керування транспортним засобом іншій особі. Що відбувалось в період між передачею управління транспортним засобом до зупинки автомобіля працівниками поліції йому не відомо, так як він весь цей час спав на пасажирському сидінні. Зазначив, що автомобіль є для нього предметом пересування, оскільки він є інвалідом Афганської війни.

В судовому засіданні ОСОБА_3, підтримавши апеляційну скаргу, з мотивів в ній зазначених, просив її задовольнити та скасувати постанову суду першої інстанції й закрити провадження в справі. Указав, що в той день він дійсно вживав алкоголь і перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння. Оскільки його автомобіль у дворі будинку заважав проїзду швидкої допомоги, його попросили прибрати автомобіль. Він не міг сісти за кермо в стані сп'яніння і попросив свого сусіда, який випадково йшов поруч, відігнати автомобіль на стоянку. Останній погодився. Про те, що сусід теж тоді був в стані сп'яніння, він не знав і не міг цього оцінити, оскільки сам був дуже п'яний.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що факт передачі транспортного засобу особі, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів.

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Дані тесту на алкоголь вказують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були перевірені на стан алкогольного сп'яніння 05.08.2017 року, й результат показав наявність у ОСОБА_3 3,03 % та 3,01% у ОСОБА_4, на якому і ОСОБА_3 і ОСОБА_5 поставили свої підписи. Також підписи ОСОБА_3 містяться у відповідних графах протоколу про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що свідчить про те, що ОСОБА_3 розумів зміст протоколу та був з ним ознайомлений (а. с. 1, 2, 3).

Твердження апелянта про те, що він передав керування автомобілем ОСОБА_4, адже вважав, що він не вживав спиртних напоїв, спростовуються поясненнями самого ОСОБА_4(а.с. 4), який указав, що він сів за кермо, оскільки його товариш (ОСОБА_3) був п'яніший за нього.

Посилання на те, що автомобіль для ОСОБА_3 є засобом пересування, адже він має проблеми зі здоров'ям, суддя апеляційного суду відхиляє, вбачаючи їх такими, що не можуть впливати на обов'язок суду щодо забезпечення завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, охорони встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29 серпня 2017 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко