ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті Ковалюмнус Е.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 08 серпня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, фізичну особу-підприємця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 320,00 грн.

встановила:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за наступних обставин.

09.07.2017 року о 07.10 годині в м. Краматорську по вул. Двірцевій біля будинку № 4 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом ВАЗ 21140 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказане судове рішення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову суду щодо нього скасувати, як ухвалену із значними порушеннями норм матеріального та процесуального права, провадження у справі закрити у зв'язку із недоведеністю його вини у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення. Зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду справи були суттєво порушені його процесуальні права, а саме, він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду адміністративної справи щодо нього, у судовому засіданні суду першої інстанції присутнім не був, через що був позбавлений можливості довести свою невинуватість у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення. Крім того зазначає, що працівниками поліції було допущено порушення процедури при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що не було враховано судом першої інстанції. Вважає, що працівники поліції не довели його вини у інкримінованому адміністративному правопорушенні, а суд, не перевіривши усіх обставин справи, не повідомивши його належним чином про час та дату судового розгляду та не з'ясувавши усіх обставин справи виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, не маючи на це законних підстав.

На засідання апеляційної інстанції особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представник, адвокат ОСОБА_3, не з'явились, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю, що суддя правильно послався, як на доказ провини правопорушника, на протокол про адміністративне правопорушення від 09.07.2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 рухався у зазначений в постанові суду день та час, керуючи належним йому транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, не природна блідість обличчя, почервоніння зіниць очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки технічного засобу за допомогою газоаналізатора чи проходження такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також суддя правильно послався на пояснення свідків, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду.

Ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним за само особі, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів справи, вона неодноразово призначалась до розгляду, на 17.07.2017р., 31.07.2017р. та 08.08.2017р., про що ОСОБА_2 та його захисник повідомлялись належним чином, про що свідчать його особистий підпис та телефонограми з зазначенням мобільного телефону, який ним указаний в поясненні. Між тим до суду не з'явились з рідних підстав, які не є поважними, не надавши ні жодного документу, який би свідчив про поважність причини неявки до суду. Суд правильно розцінив таку поведінку ОСОБА_2 як зловживання своїми правами.

Вважаю, що доводи, нібито, порушень з боку суду, не є слушними, оскільки ОСОБА_2 на протязі майже двох місяців мав можливість сам, або його представник, з'явитись на виклик суду, де дати свої пояснення, представити заперечення, заявити клопотання, але не скористався своїм правом передбаченим Конституцією України. Уклоняючись від явки до суду, затягуючи розгляд справи по суті.

Також вважаю, що ОСОБА_2 та його представник шляхом їх неявки до судового засідання, зловживали своїми правами, ухиляючись від своїх обов'язків, що можливо розцінити як спроба затягнути розгляд адміністративної справи, оскільки строк притягнення до адміністративної відповідальності визначений КУпАП протягом двох місяців.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що висновки суду щодо його винуватості ґрунтуються лише на підставі протоколу та пояснень свідків, безпідставні з зазначених в постанові. Протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 від 09.07.2017р. складений у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністра внутрішніх справ 09.11.2015р. та Міністром охорони здоров'я 11.11.2015р., якими визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів та оформлення результатів такого огляду. З зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду як на стан сп'яніння на місті зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, так і і від огляду в медичному закладу. Стосовно доводів апеляції щодо пояснень свідків, вважаю, що немає підстав ставити під сумнів правдивість пояснень зазначених свідків.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що суддя суду першої інстанції прийшовши до висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 08 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 320,00 грн. - залишити без змін.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л. Ковалюмнус