Номер провадження: 33/785/1195/17
Номер справи місцевого суду: 522/6144/17
Головуючий у першій інстанції Кушніренко Ю. С.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М, при секретарі Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та адвоката Олейниченко О.М., розглянувши апеляційну скаргу діючої в інтересах ОСОБА_2 - адвоката Олейниченко О.М. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеса від 20.06.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 21.03.2017 року о 10 годині 50 хвилин, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ГАЗ» д/н НОМЕР_1, в місті Одеса на перехресті вулиць Пішонівська та Мечнікова, не надав переваги у русі автомобілю «Citroen» д/н НОМЕР_2, в наслідок чого скоїв з ним зіткнення.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За даним фактом співробітниками управління поліції м. Одеси відносно ОСОБА_2 було складено протокол серії БР № 189705 від 21.03.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП України.

У апеляційній скарзі, діюча в інтересах ОСОБА_2 - адвокат Олейниченко О.М., не погоджуючись з вказаним судовим рішенням та посилаючись на те, що воно є незаконним та ухвалене з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови.

В обґрунтування своїх доводів вказала, що зазначені в оскаржуваній постанові обставини справи не відповідають дійсності та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення та схемою ДТП, де вказано, що у транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 відсутні механічні пошкодження.

Крім того, апелянт зазначає, що судом ОСОБА_2 не надано можливості надати будь-які пояснення, та, незважаючи на його клопотання про відкладення розгляду справи, суд розглянув матеріали справи та ухвалив оскаржуване рішення у його відсутність.

Так, адвокат зазначає, що у водія автомобілю «Citroen» д/н НОМЕР_2 була технічна можливість запобігти зіткненню з автомобілем під керуванням ОСОБА_2, який, на думку адвоката, не порушував правил дорожнього руху.

Просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Крім того в апеляційній скарзі адвокат Олейніченко О.М. порушує питання про поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови суду, який пропущений з поважних причин, оскільки участі в судовому засіданні ОСОБА_2 не приймав, а копію оскаржуваного рішення отримав лише 30.06.2017 року.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що клопотання апелянта про поновлення строку для апеляційного оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанову суду першої інстанції необхідно залишити без змін, виходячи з наступного :

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи був проведений без участі ОСОБА_2, постанова суду першої інстанції винесена 20.06.2017 року, а з наявних матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови йому судом не направлялась і копія постанови була отримана в районному суді лише 30.06.2017 року, про що свідчить запис апелянта в матеріалах адміністративної справи / а.с. 15 /.

Згідно штампа канцелярії районного суду апеляційна скарга подана 10.07.2017 року, тобто в передбачений законом строк.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду є обґрунтованими, апеляційна скарга подана ним в передбачений законодавством строк, в зв'язку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

Що стосується доводів апелянта про порушення його прав та розгляд справи без його належного повідомлення про дату та час судового розгляду та за його відсутності, апеляційний суд вважає ці доводи безпідставними та такими, які не підтверджені матеріалами справи.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був повідомлений про дату та час розгляду справи, яка була призначена на 20.06.2017 року на 14 годину, про що свідчить його особистий підпис в розписці про явку в судове засідання /а.с.13/ і справа була розглянута судом саме в цей день.

В зв'язку з цим апеляційний суд вважає, що адміністративна справа відносно ОСОБА_2 була розглянута районним судом у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП і права та інтереси особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності при цьому не були порушені.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційним судом були прийняті належні заходи щодо повідомлення та виклику ОСОБА_2 в судове засідання і розгляд адміністративної справи відбувся за його участю.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.13.12 а Правил дорожнього руху, а саме, не надав переваги у русі автомобілю «Citroen» д/н НОМЕР_2, в наслідок чого скоїв з ним зіткнення, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На виконання вимог ст.280 КУпАП, встановлення усіх обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи, апеляційним судом були прийняті заходи щодо безпосередньої участі ОСОБА_2 при розгляді справи, забезпечена можливість його участі та висловлення своєї позиції по складеному відносно нього адміністративному протоколу, надання відповідних пояснень, а також представлення апеляційному суду інших доказів на підтвердження доводів апеляції стосовно своєї невинуватості.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник - адвокат Олейниченко О.М. підтримали доводи апеляційної скарги, вважали, що зіткнення транспортних засобів сталося з причини того, що водій автомобілю «Citroen» ОСОБА_5 під час керування транспортним засобом був неуважним, розмовляв по телефону і не вжив всіх заходів, щоб уникнути зіткнення транспортних засобів і тим самим порушив 10.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 16.12. Правил дорожнього руху України на перехресті рівнозначних доріг, водій транспортного засобу зобов'язаний поступитись шляхом транспортному засобу, який рухається справа.

Разом з тим, факт порушення ОСОБА_2 п. 16.12 Правил дорожнього руху України під час керування транспортним засобом підтверджується поясненнями водія ОСОБА_5, які він дав на місці ДТП та який пояснив, що керував автомобілем «Citroen» д/н НОМЕР_2 і рухався в напрямку вулиці Мечникова в м. Одесі. Злів, до перехрестя на великій швидкості до нього рухався автомобіль Газель д/н НОМЕР_1, в зв'язку з чим він вимушено застосував гальмування, але зіткнення уникнути не вдалося, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження / а.с. 3 /.

Доказом порушення Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_2 є також складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 189705 від 21.03.2017 року, згідно якого він, керуючи транспортним засобом ГАЗ-330210, н/з НОМЕР_4, допустив порушення п. 16.12. Правил дорожнього руху України, внаслідок чого сталося зіткнення з іншим транспортним засобом і вони отримали механічні пошкодження / а.с. 1 /.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення, підтверджується складеною на місці ДТП схемою, з якої вбачається, що саме водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.12. Правил дорожнього руху України і яку визнали обидві сторони та підписали, про що свідчать їх особисті підписи, які вони не заперечують / а.с. 4 /.

Між тим, слід відзначити, що ОСОБА_2 не робив спроб оскаржити дії співробітників поліції і приводу складання схеми ДТП, а також не оскаржив саму схему і був з нею згодний.

Також провина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_6, який в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що їхав в автомобілі ГАЗ-330210, н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 При проїзді перехрестя, справа знаходився інший автомобіль, який загороджував огляд. Надалі їх автомобіль фактично проїхав перехрестя, однак автомобіль «Citroen» д/н НОМЕР_2, якийвиїхав на перехрестя справа від них зіткнувся з їх автомобілем та удар прийшовся у задню частину їх автомобіль.

За наведених вище обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та необґрунтованості доводів його апеляційної скарги та виказаними в суді апеляційної інстанції поясненнями щодо невинуватості у вчиненому правопорушенні.

Посилання ОСОБА_2 та його представника на неуважність водія автомобілю «Citroen» та можливість для нього уникнути ДТП не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, так як норми п. 16.12 Правил дорожнього руху України є імперативними і вимагають від водія транспортного засобу їх безумовного виконання, без огляду на дії інших учасників дорожнього руху.

Саме порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.16.12. Правил дорожнього руху України призвело до зіткнення транспортних засобів. внаслідок чого були отримані механічні пошкодження.

Також апеляційний суд критично відноситься до посилань ОСОБА_2 та його представника - адвоката Олейниченко О.М. про відсутність складу правопорушення з посиланням на те, що у транспортного засобу ГАЗ-330210, н/з НОМЕР_1 відсутні механічні пошкодження, так як механічні пошкодження є у іншого транспортного засобу «Citroen» д/н НОМЕР_2, який є учасником ДТП, та отримання їх внаслідок зіткнення з транспортним засобом, яким керував саме ОСОБА_2 підтверджується матеріалами адміністративної справи і не заперечується самим ОСОБА_2

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами, підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому постанова районного суду є законною та обґрунтованою.

Позиція апелянта на час розгляду справи апеляційним судом щодо невизнання своєї вини та посилання на допущені районним судом порушення, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

постановив

Клопотання адвоката Олейниченко О.М., діючої в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року, відносно ОСОБА_2 - задовольнити.

Поновити адвокату Олейниченко О.М. строк для апеляційного оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 20 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу адвоката Олейниченко О.М., діючої в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М. Прібилов.