АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/3040/2017 Суддя у першій інстанції: Федосєєв С.В.,
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, та його представника ОСОБА_4, який є фахівцем в галузі права, іншого учасника ДТП ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року щодо,

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Цією ж постановою стягнуто судовий збір з ОСОБА_3 на користь держави в розмірі 320 грн. 00 коп.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року по справі № 3/755/7145/17 та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні ДТП, оскільки постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необґрунтованого застосування міри відповідальності, як виду адміністративного стягнення за вчинене нібито ним правопорушення.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 421336 від 15.09.2017 року де чітко встановлено, що водій автомобіля «SUBARU TRIBEKA» під керуванням ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 б, 16.6 ПДР.

Також апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги висновок від 28.08.2017 року слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУ національної поліції у м. Києві, капітана поліції СупрунаО.О., який є в матеріалах справи, де так само чітко зазначено, що ДТП сталось внаслідок власної необережності водія автомобіля «SUBARU TRIBEKA», під керуванням ОСОБА_5

Крім того, апелянт зазначає, що висновок експертного автотехнічного дослідження № 1-10/17 від 11.10.2017 виконаний з порушеннями законодавства, однобічно на користь водія автомобіля «SUBARU TRIBEKA» НОМЕР_1, метою якого було приховати провину ОСОБА_5.

Також апелянт зазначає, що судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, так як з матеріалів справ не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та встановлювалися.

Також апелянт зазначає, що відеозапис IMG-1094.MP4 не досліджувався в суді першої інстанції і не демонструвався на відео повністю.

Захисником ОСОБА_6, в інтересах ОСОБА_5, подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року, без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, іншого учасника ДТП ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245,280,256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи, те що Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, а апелянт просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року по справі № 3/755/7145/17 та провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрити, то це суперечить нормам закону, які чітко, регламентують, дану стадію розгляду, так як останній у вимогах апеляційної скарги, не ставить питання стосовно того, що суду необхідно зробити в частині розгляду протоколу щодо ОСОБА_5, так як даною постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останньої закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому суд не вправі виходити за вимоги апеляційної скарги, якщо вони тягнуть погіршення становище особи, та розглядає справу в частині визнання винним ОСОБА_3 вимог правил п.п.1.5, 2.3 б, 12.1 та 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Так, дослідивши постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року, в частині доводів апелянтапро те, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні ДТП, оскільки постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки. При цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необґрунтованого застосування міри відповідальності як виду адміністративного стягнення за вчинене нібито ним правопорушення, також того, що суд першої інстанції не взяв до уваги протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 421336 від 15.09.2017 року, де чітко встановлено, що водій автомобіля «SUBARU TRIBEKA» під керуванням ОСОБА_5 в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 б, 16.6 ПДР, то вони є голослівними, виходячи з наступного.

Так, із постанови суду вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №421336 від 15.09.2017 року: ОСОБА_5 19.08.2017 року о 14 год. 50 хв. керуючи автомобілем «SUBARU TRIBEKA» д/н НОМЕР_1, в м. Києві, на перехресті бул. Перова - п-ту. А.Навої, під час маневру повороту ліворуч не дала дорогу автомобілю «SKODA SUPERB» д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснила з ним зіткнення, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження та було заподіяно матеріальні збитки.

ОСОБА_3 19.08.2017 року о 14 год. 50 хв. керуючи автомобілем «SKODA SUPERB» д/н НОМЕР_2, в м. Києві, на перехресті бул. Перова - п-ту. А.Навої, не вибрав безпечної швидкості для руху, не врахував дорожню обстановку, при виявленні перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного об'їзду для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «SUBARU TRIBEKA» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження та було заподіяно матеріальні збитки.

Як убачається з матеріалів справи, суд визнаючи винним ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 16.6 ПДР України та закриваючи провадження у справі щодо ОСОБА_5 у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дослідив схему місця ДТП (характер пошкоджень та розташування транспортних засобів), письмові пояснення учасників ДТП, а також вислухав у судовому засіданні їх пояснення, дослідив висновок №1-10/17 від 11.10.2017 року експертного автотехнічного дослідження по факту дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів «SUBARU TRIBEKA» д/н НОМЕР_1 та «SKODASUPERB» д/н НОМЕР_2, з якого вбачається, що аварійна дорожня ситуація в даному випадку була створена діями водія автомобіля «SKODA SUPERB» д/н НОМЕР_2, які суперечили вимогам п.п.1.5, 2.3Б, 12.1 та 12.3 ПДР України, надавши оцінку у сукупності всім доказам, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 дав аналогічні пояснення, поясненням в суді першої інстанції, з яких убачається, що 19.08.2017 року, близько 15 год. 50 хв. він рухався на автомобілі «SKODA SUPERB» д/н НОМЕР_2, в м. Києві по бул. Перова в напрямку п-ту. Ватутіна в третій смузі для руху та на перехресті з п-м. А.Навої, рухаючись на зелений сигнал світлофору зі швидкістю приблизно 60 км/год., перед ним здійснюючи поворот ліворуч,виїхав автомобіль «SUBARU TRIBEKA» д/н НОМЕР_1, який він помітив за 10-20 метрів. Він застосував екстренне гальмування, однак уникнути зіткнення не вдалося. Зазначив, що Правил дорожнього руху України не порушував.

Під час апеляційного розгляду інший учасник ДТП ОСОБА_5, дала аналогічні пояснення, поясненням в суді першої інстанції, з яких убачається, що 19.08.2017 року, близько 14 год. 50 хв. вона рухалась на автомобілі «SUBARU TRIBEKA» д/н НОМЕР_1, в м. Києві по бул. Перова в напрямку п-ту Визволителів в крайній лівій смузі для руху. Під'їхавши до перехрестя з пр-т А. Навої, вона зупинилась на червоний сигнал світлофору, та дочекавшись ввімкнення зеленого світла виїхала на перехрестя з метою здійснити поворот ліворуч. Пропустивши транспортні засоби, що рухались в зустрічному напрямку вона розпочала рух, однак в цей час відчула удар в правий бік керованого нею автомобіля, після чого її автомобіль перекинувся. В подальшому їй стало відомо, що з її контактував автомобіль «SKODA SUPERB» д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався зі значним перевищенням швидкості. Запобігти зіткненню вона не могла, зазначила, що Правил дорожнього руху України не порушувала. Також зазначала, що відео запису з відео реєстратора у неї немає, так як вона його віддала експерту для проведення експертизи, але останній їй його не повернув.

Для підтвердження своїх показань ОСОБА_5 надала суду першої інстанції висновок експертного автотехнічного дослідження по факту дорожньо-транспортної пригоди, який був досліджений судом першої інстанції, та який суд визнав допустимим доказом, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Як убачається із висновку експертного дослідження № 1-10/17 від 11.10.2017 року, відеозапис автомобільного реєстратора з автомобіля Subaru-Tribeka та часова діаграма схеми світлофорного регулювання (з відповіді КП «Київдорсервіс» № 053/04-14/3453 від 11.09.17 р.) вказують на технічну обґрунтованість версій водіїв ОСОБА_3 і ОСОБА_5 в частині виїзду на перехрестя керованих ними відповідно автомобілів Skoda-Superb та Subaru-Tribeka на зелений сигнал світлофору для їх напрямків руху. Відповідно до вимог п.п. 1.5, 2.3 б) 8.7 а) та 16.6 Правил дорожнього руху України (ПДР) водієві автомобіля Subaru-Tribeka ОСОБА_5 належало виїжджати на перехрестя на зелений сигнал світлофору, перед поворотом наліво і у випадку необхідності дати дорогу зустрічним транспортним засобам, які об'єктивно могли бути виявлені водієм ОСОБА_5 Відповідно до вимог п.п. 1.5, 2.3 б) 8.7.3 а) 12.1, 12.3 та 12.4 ПДР водієві автомобіля Skoda-Superb ОСОБА_3 рухаючись позаду зі значним відривом від загального потоку попутних з ним транспортних засобів, при під'їзді до перехрестя з обмеженою видимістю, слід було не перевищувати допустимого швидкісного режиму руху (60 км/год) та обирати таку швидкість руху і прийоми керування, які дозволять своєчасно в умовах обмеженої оглядовості виявити початок руху зустрічних ТЗ (водії яких вже знаходяться на перехресті і мають гіршу оглядовість) та не пізніше моменту виявлення початок руху зустрічного автомобіля Subaru-Tribeka слід було застосовувати екстренне гальмування, не змінюючи смуги руху. З причин, наведених в дослідницькій частині, аварійна дорожня ситуація в даному випадку була створена діями водія Skoda-Superb ОСОБА_3, які суперечили вимогам п.п. 1.5, 2.3 б) 12.1 та 12.3 ПДР.

Разом з тим дослідивши даний висновок, суд не знайшов у ньому на підтвердження доводів апелянта доказів того, що висновок № 1-10/17 від 11.10.2017 виконаний з порушеннями законодавства, однобічно на користь водія автомобіля «SUBARU TRIBEKA» НОМЕР_1, метою якого було приховати провину ОСОБА_5, так як даний висновок відповідає матеріалам справи, та був проведений з дотриманням чинного законодавства, що в свою чергу спростовує в цій частині доводи апелянта.

Стосовно доводів апелянта, що суд не взяв до уваги висновок від 28.08.2017 року слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУ національної поліції у м. Києві, капітана поліції Супрун О.О., який є в матеріалах справи, де так само чітко зазначено, що ДТП утворилося внаслідок власної необережності водія автомобіля «SUBARU TRIBEKA» під керуванням ОСОБА_5, слід зазначити наступне.

Як убачається із висновку слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУ національної поліції у м. Києві, капітана поліції Супрун О.О. від 28.08.2017 року, в ньому відсутня така інформація, про яку зазначає апелянт, тому даний довід апелянта суд вважає надуманим. З даного висновку вбачається, що розгляд матеріалів ЄО № 68551 від 19.08.2017 вважати - закінченим, та матеріали ЄО № 68551 від 19.08.2017 направити до Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП України, для розгляду по суті, тому той факт, що суд не взяв його до уваги, ні яким чином не впливає на судове рішення.

Стосовно доводів апелянта про те, що відеозапис IMG_1094.MP4 не досліджувався в суді першої інстанції і не демонструвався на відео повністю, є слушним, але це не спростовує вину ОСОБА_3 у порушенні вимог правил дорожнього руху України, так як матеріали справи містять інші докази про порушенням ОСОБА_3 ПДР України.

Стосовно доводів апелянта, що судом порушено вимоги ст. 33 КУпАП, то вони є голослівними, виходячи з наступного.

З оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_3, ступінь його вини, майновий стан та прийшов до висновку про необхідність накладення стягнення у виді штрафу.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її зміни чи скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, у зв'язку з чим постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_3., без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич