Справа № 314/2914/17
Провадження № 3/314/478/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2017 року м. Вільнянськ Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Казахстан, громадянки ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, село М.-Лукашеве, вулиця Горького, будинок 11, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, непрацюючої, посвідка на постійне проживання для іноземців та осіб без громадянства серії ЗП № 2646 виданий ВГІРФО УМВС України в Запорізькій області 03.07.2007 року, інші відомості суду не відомі,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, не відвідувала свою дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в с. М.-Лукашеве, вул. Горького, буд. 13, де останній живе зі своєю бабусею, не виконує свої батьківські обовязки по вихованню дитини.

У судовому засіданні ОСОБА_1, факт вчинення адміністративного правопорушення визнала, просила суд суворо її не карати, звільнити від відповідальності та пояснила, що свого неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишила у бабусі на літні канікули для відпочинку, телефонувала йому, та на даний час дитина проживає разом з нею, ходить до школи та повністю забезпечений всім необхідним.

Заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали до суду заяви, відповідно до яких просили суд закрити за малозначністю адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 в звязку з тим, що вони примирилися та претензій до неї не мають.

Вислухавши ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку про те, що в діях останньої є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання неповнолітніх дітей.

Так, її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, підтверджена дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 646483 від 17.07.2017 року (а.с. 3);

-висновком за матеріалом ЄО № 4428 від 17.07.2017 року (а.с. 2);

-листом про реєстрацію заяви за матеріалами ЄО № 4428 від 17.07.2017 року (а.с. 4);

-протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від (а.с. 5);

-поясненнями ОСОБА_6 (а.с. 6);

-поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 7);

-поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 8-9);

-характеристикою з сільської ради та сусудів (а.с. 16-19);

-характеристикою зі школи на дитину ОСОБА_1 (а.с. 20);

-заявою ОСОБА_1 (а.с. 29) та наданими поясненнями в судовому засіданні;

-заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 31-32), та наданими поясненнями в судовому засіданні.

З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 винна у скоєному правопорушенні.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, оцінка доказів по адміністративній справі ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваження.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти ОСОБА_2» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи вимоги ст. 22 КУпАП, приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, при цьому суд враховує особу порушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про відсутність у неї стійких антисуспільних намірів,ступінь її вини, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, а також той факт, що ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні визнала в повному обсязі, щиро розкаялася, запевнила, що більше не буде вчиняти правопорушень.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 22, 23, 33, 34, 35, ч. 1 ст. 184, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю правопорушення звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя В.О. Кіяшко

07.09.2017