АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1069/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 619/1930/17 Жорняк О.М.
Категорія: ч. 2 ст. 154 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_3до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 154 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Інспектором Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції - ОСОБА_4 30.05.2017 року був складений протокол серії АА № 926710 відносно ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Згідно протоколу, 24.05.2017 року гр. ОСОБА_3, порушила умови тримання собак і котів в ході чого собака гр. ОСОБА_3, вкусила неповнолітню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Своїми діями ОСОБА_3 порушила правила тримання собак і котів за що передбачена адміністративна відповідальність встановлена ч. 2 ст. 154 КУпаП.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року ОСОБА_3, визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 85 гривень з конфіскацією тварини - собаки породи «німецька вівчарка», яка належить ОСОБА_3 Стягнуто судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначила наступне.

Районний суд виніс постанову яка не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи.

Постраждала не скаржилась на те, що її вкусила собака, та одяг не ній не був пошкоджений, ран та крові видно не було.

Собака, яка покусала дівчинку, не є собакою агресивної породи, це службова собака, яка знає та виконує службові команди. Скарги на неї, крім скарги потерпілої, відсутні.

При накладенні адміністративного стягнення, районний суд не врахував вимоги ст. 33 КУпАП, виніс постанову яка підлягає скасуванню.

Просить постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, яка апеляційну скаргу підтримала просила її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст.256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, окрім іншого, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КУпАП тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вирулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях тягне адміністративну відповідальність у вигляді попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 154 КУпАП ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», дозволяється утримувати домашніх тварин у вільному вигулі на ізольованій території, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив'язі або без неї.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, крім протоколу підтверджується: висновком за фактом повідомлення оператора 102, складеним інспектором Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенантом поліції - ОСОБА_4, відповідно до якого, 24.05.2017 року до Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 за фактом укусів сусідською собакою неповнолітньої ОСОБА_5 (а.с. 2);

Довідкою виданою Амбулаторією загальної практики сімейної медицини с. Черкаська Лозова, відповідно до якої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходилась на амбулаторному лікуванні з діагнозом - вкушена рана правої кісті і лівого коліна (а.с. 7);

Поясненнями самої ОСОБА_3 відповідно до яких, 24.05.2017 року близько 21-00 год. вийшла з будинку та разом з нею вибігла її собака. В цей час біля домоволодіння гуляло кілька дітей, які поводили себе голосно та шумно. Собака підбігла у бік дітей, так як домоволодіння не має огорожі. Коли дитина почала розмахувати руками то ногами собака «Ельза» почала хватати за одежу на кінцівках. На голосові команди собака не реагувала тому вона побігла забирати собаку від дитини. Після зачинення собаки коли вона вийшла на подвір'я, дівчинки вже не було (а.с. 10).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутності очевидців події та доказів в порядку ст. 251 КУпАП не знайшли свого об'єктивного підтвердження.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 11,12 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

ОСОБА_3 своїм правом не скористалася, протокол підписувати відмовилась в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, жодних клопотань, заперечень, пояснень при складанні протоколу за ч. 2 ст. 154 КУпАП не заявляла про, що відповідно до п. 12 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» поліцейським зроблено відповідний запис (а.с. 1, 12-13).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, рішення суду, оскарження дій тощо) ОСОБА_3 апеляційному суду не надано.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що районний суд в порушення вимог ст. 33 КУпАП не врахував її особи, майновий стан, пом'якшуючі обставини не відповідають матеріалам справи.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Стаття 34 КУпАП встановлює, що обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:

1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добро¬вільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилю¬вання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Дані обставини як при розгляді справи районним судом так і при апеляційному перегляді постанови не встановлені.

Відповідно до п. 1 «Порядку і правила проведення обов'язкового страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2002 року № 944, передбачено обов'язкове страхування відповідальності власників собак за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам (далі - обов'язкове страхування), проводиться з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну

третіх осіб.

У додатку 1 зазначеного переліку міститься перелік порід собак, визнаних, як потенційно небезпечні, до яких відноситься собака породи «Вівчарка німеціка».

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України собаки віднесені до джерел підвищеної небезпеки.

Таким чином, ОСОБА_3 реалізувавши своє право на утримання собаки, повинна була неухильно дотримуватись правил утримання тварин, передбачати ймовірні наслідки та вживати невідкладних заходів щодо їх відвернення.

В апеляційному суді ОСОБА_3 пояснила, що її домоволодіння не має огорожі, того вечора собака дійсно вибігла з будинку, намордник, пасок, прив'язь до собаки вона не застосовує.

Вважає довідку видану лікарем підробленою, оскільки жодних пошкоджень у потерпілої ОСОБА_5 не бачила. Доказів на обґрунтування цих міркувань апеляційному суду відповідно до вимог ст. 251 КУпАП не надала.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 апеляційний суд вважає необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 287, 288, 289, 294, 295 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3залишитибез задоволення.

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко