Справа № 644/3908/17
Провадження № 3/644/1888/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

31 серпня 2017 року суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Глібко О.В., розглянувши матеріали по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого електромеханіком на Укрзалізниці, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 6, кв. 182,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (бланк серії БР № 026345) від 11.06.2017 року, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Харків-Довжанськ 500 км в стані алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей). Від про слідування в медичний заклад та продуття алкотесту «Драгер» у присутності понятих відмовився.

У протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п.п. 2.5, 2.9А Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, у судовому засіданні вину не визнав. Вказав що в день, коли було складено протокол, він їхав на роботу приблизно о девятій годині ранку, їхав разом із зятем ОСОБА_2 та другом ОСОБА_3, о 02-00 год. ночі цього ж дня його донька народила, він усю ніч був у пологовому будинку, а зранку йому подзвонили, та сказали, що необхідно їхати на роботу. Зять та друг поїхали зі ОСОБА_1 тому що він інвалід, і вони хвилювались щоб нічого не сталось у дорозі. При цьому, ОСОБА_1 також пояснив, що через хворобу серця він алкоголь взагалі не вживає, він переніс три операції на серці. По дорозі він був зупинений працівниками поліції, які вказали, що останній не тверезий. Від проходження алкотесту за допомогою пристрою «Драгер» ОСОБА_1 відмовився із власних переконань, оскільки вважає, ніби усі трубки в алкотестах заздалегідь заражені алкоголем. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у медичній установі, однак працівники поліції відмовились його відвезти, тому що їм необхідно було їхати з ним, а останні не мали часу. В подальшому він зазначив що у протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що у наркоцентр їхати не потрібно, тому що працівники поліції його заплутали.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_4 проти протоколу про адміністративне правопорушення заперечував, наполягав у невинуватості ОСОБА_1

Суд, дослідивши письмові докази, вислухавши пояснення, дійшов до наступного висновку...

Так, 11.06.2017 року о 08 годині 01 хвилин відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого останній 11.06.2017 року о 07 годині 40 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Київ-Харків-Довжанськ 500 км в стані алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Зі вказаним протоколом ОСОБА_1 ознайомився розписався власноруч і вказав «Управлял автомобілем, сегодня пил лекарство. В нарко центр ехать ненадо». Від про слідування до медичної установи та продуття алкотесту «Драгер» відмовився, про що зазначено у протоколі. (а.с. 2).

У судовому засіданні суддею було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які пояснили, що 11.06.2017 року зранку вони перебували в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_1 На оружній дорозі їх автомобіль був зупинений працівниками поліції. Причину зупинки свідки не знають. Працівники поліції запросили до свого автомобіля ОСОБА_1 Про що вони говорили, свідкам не відомо, т.я. вони весь час перебували у салоні автомобіля ОСОБА_1 та нічого не чули. Також пояснили, що зі слів ОСОБА_1 їм відомо, що причиною зупинки стало нібито перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння. Також ОСОБА_1 вказав їм, що він пропонував працівникам поліції прослідувати до медичного закладу, однак в кінці йому було лише виписано тимчасове посвідчення водія, ОСОБА_1 сів за кермо свого автомобіля, та вони поїхали додому.

Крім того, також було допитано свідка ОСОБА_5, який пояснив, що він був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому засвідчити факт перебування водія автомобіля у нетверезому стані, при цьому, йому запропонували подивитись на останнього. Водій сидів у салоні автомобіля нерухомо, однак ОСОБА_5 особисто з ним не спілкувався. Далі працівники поліції сказали як вірно написати пояснення щодо відмови водія від про слідування до медичного закладу та продуття алкотексту «Драгер», та ОСОБА_5 поїхав.

Свідок ОСОБА_6 у судове засідання прибути не зміг, надав суду телефонограму, у якій вказав, що пояснення, надані під час складання протоколу він підтримує, та просить врахувати під час винесення рішення по справі. В своїх поясненнях вказав, що був зупинений працівниками поліції в якості понятого при складанні адміністративного протоколу на гр. ОСОБА_1. ОСОБА_1 від про слідування в нарко центр у встановленому порядку та продуття апарату «Драгер» відмовився. (а.с.4)

Відповідно до п. 2.5. Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735від 09.11.2015 року, також передбачено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року. Так, згідно вказаного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вказаних вище положень законодавства в їх сукупності та логічному взаємозв'язку свідчить, що відмова водія від огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності.

Факт допущеного адміністративного порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від (бланк серії БР2 № 026345) від 11.06.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5

Також, особисто ОСОБА_1 самостійно, за власною ініціативою або за направленням робітників поліції до наркоцентру або будь якої незалежної експертизи не прослідував, у звязку із чим жодного підтвердження про перебування його у тверезому стані під час його зупинки робітниками поліції суду не надав.

Посилання ОСОБА_1 на те, що робітники поліції не пропонували останньому прослідувати до наркологічного центру спростовуються особистими поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення, де ОСОБА_1 власноруч вказав, що «В нарко центр ехать ненадо».

Так само суд ставиться критично до посилань свідків події ОСОБА_2 та ОСОБА_3, оскільки останні перебувають у дружніх та сімейних стосунках, а отже є зацікавленими особами по даній справі, та крім того особисто під час спілкування ОСОБА_1 та інспектора не були присутні.

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням усіх вимог, не оскаржувався та є офіційним джерелом, що засвідчує факт правопорушення, перевіривши матеріали адміністративного провадження, оцінивши зібрані докази, вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, не враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність у відповідності до ч. 2 ст. 33 КУпАП, та приходить до висновку про необхідність накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При цьому, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, необхідно сплатити суму судового збору, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 320 грн.

Однак, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням і має право на пільги, встановлені законодавством України, що підтверджується посвідченням № від 24.05.2017 року, та видане до 30.04.2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.24, 30, 33-35, 38, 130 ч. 1, 221, 251-252, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень (одержувач: ГУДКСУ у Харківській області; Код Одержувача: 37874947; Банк Одержувача:ГУДКСУ у Харківській області; МФО Банку: 851011; Розрахунковий рахунок: 0001; Код Бюджетної класифікації: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Харківської області через районний суд в порядку, визначеному ст.294 КУпАП.

Суддя: О.В. Глібко