Справа № 363/2229/17 Головуючий у І інстанції Котлярова І. Ю.
Провадження № 33/780/839/17 Доповідач у 2 інстанції Дрига
Категорія 193 12.09.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді Дриги А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 23 червня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, керівника УДК «Укрінтеравтосервіс», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85 гривень.

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з постанови суду,27 березня 2017 року головним державним ревізором - інспектором відділу адміністрування місцевих податків, екологічного податку та рентної плати управління податків і зборів з юридичних осіб ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, відповідно до якого останній, несвоєчасно подав до установи банку платіжне доручення на сплату податкового зобовязання по земельному податку за грудень 2016 з граничним терміном сплати 30.01.2017 року, а дане податкове зобовязання було сплачено 03.02.2017 року.

На дану постанову суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1, в якій він просить поновити строк на оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 23 червня 2017 року, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що своєчасно подав платіжне доручення на сплату податкового зобовязання по земельному податку за грудень 2016 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений, згідно рекомендованого повідомлення особисто 1.09.2017 року. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону при прийнятті рішення щодо ОСОБА_1 судом дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про визнання винним ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Так, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 876532 від 27.03.2017 року, який за змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- актом від 27.02.2017 року № 404/16-31-12-02-43/21536845 про результати камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобовязання по земельному податку за грудень 2016 року.

Вказані докази, на думку суду є належними та допустимими, що дають підстави стверджувати про обґрунтованість рішення суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-2 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про своєчасність подання ним платіжного доручення на сплату податкового зобовязання по земельному податку за грудень 2016 рокує необґрунтованими, оскільки нічим не підтверджуються, та подані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд першої інстанції врахувавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, призначив ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Враховуючи наведене, підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 23 червня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 23 червня 2017 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига