Справа № 720/914/17
Провадження № 3/720/420/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянки України серії КТ № 008125, виданий Новоселицьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 07 жовтня 2009 року,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2017 року близько 07 години 35 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 в с. Довжок Новоселицького району Чернівецької області та виїжджаючи з другорядної на головну дорогу, в порушення п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України, не надала перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням громадянина ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі, в результаті чого допустила зіткнення вказаних автомобілів, внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що вона 07 червня 2017 року близько 07 години в с. Довжок Новоселицького району, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, показавши лівий поворот, переконавшись, що перешкод у русі не має, почала здійснювати поворот, після чого відчула сильний удар в задню частину автомобіля, не здійснивши маневр до кінця. Вважає винним у ДТП водія ОСОБА_2, який на її думку рухався на великій швидкості та маючи можливість уникнути зіткнення, не вжив для цього відповідних дій.

Не дивлячись на невизнання своєї вини, винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується поясненнями потерпілого, свідка та письмовими доказами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1, яка здійснюючи поворот повинна була пропусти його автомобіль, однак не врахувала дорожню обстановку та не переконалась у безпечності здійсненні маневру, чим здійснила перешкоду у русі його автомобіля, який в цей час рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося дорожня транспортна пригода. Рухався він на автомобілі на швидкості близько 80 км/год, із пасажиром ОСОБА_3 та уникнути ДТП не зміг, оскільки для цього фактично мав виїхати на зустрічну смугу руху, що привело б до непередбачених наслідків.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що їхав в якості пасажира в автомобілі під керуванням ОСОБА_2. В с. Довжок Новоселицького району на відстані близько 150 метрів він помітив на виїзді з другорядної дороги автомобіль під керуванням ОСОБА_1, який стояв припаркований. На відстані близько 20 метрів, ОСОБА_1 несподівано почала рухатись та виїхала на головну дорогу, чим здійснила перешкоду в русі водію ОСОБА_2, внаслідок чого сталось зіткнення. Вважає, що водій ОСОБА_2 у даній обстановці, фактично був позбавлений можливості уникнути ДТП.

Відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення автомобілів сталась на смузі руху автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, що також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 280400 від 07 червня 2017 року.

З висновку судової автотехнічної експертизи № 525-а від 17 серпня 2017 року, яке було проведено за клопотанням захисника ОСОБА_1 слідує, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогами п. 16.11 ПДР України, які перебувають в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В діях водія ОСОБА_2 невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР, які могли бути у причинному звязку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, вбачаються в залежності від того чи мав він технічну можливість уникнути ДТП чи ні, що дослідженими доказами у справі не встановлено, а тому оцінюючи у сукупності досліджені докази, приходжу до висновку, що винною у вчиненому ДТП є саме водій ОСОБА_1 порушення якою норм ПДР призвели до дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у звязку із чим, її дії вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Факт невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, вважаю обраним нею способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як її винність повністю доказана досліджуваними доказами.

При накладенні стягнення, суд враховує, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини та особу порушниці, а також її майновий стан, обставини, які помякшують та обтяжують відповідальність порушниці.

Приймаючи до уваги у сукупності вказані обставини, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 221, 283, 284, 288, 289, 290 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 гривень, зарахувавши їх на рахунок № 0001, МФО 820019, код кваліфікації доходів бюджету 22030106, , отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд протягом 10-ти діб з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: