Справа 573/1741/17
Номер провадження 3/573/488/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2017 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Кліщ О. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Військової прокуратури Сумського гарнізону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Білопілля, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого в Сумському прикордонному загоні на посаді - молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії - водій, ІДН ,

за ст.172-18 ч.2 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до ст.3 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», одними з основних принципів діяльності Державної прикордонної служби України є законність, повага і дотримання прав та свобод людини та громадянина, відкритість для демократичного цивільного контролю.

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Відповідно до ст.ст.1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна, зокрема, зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець повинен виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Згідно з вимогами ч.5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

У такий спосіб, на даний час в Україні діє особливий період (листи Міністерства оборони України від 20 жовтня 2016 року №316/1/906, від 18 жовтня 2016 року №322/2/6917, від 01 жовтня 2015 року №322/2/8417). Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014 в Україні настав особливий період. Рішення про демобілізацію з унесенням його на затвердження Верховною Радою приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалося.

Також Вищий адміністративний суд України в постанові від 16 лютого 2015 року (справа №800/582/14) зазначив, що закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Відповідно до підпункту 6 пункту 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19 жовтня 2015 року №1261 (далі Інструкція) кожен прикордонник під час несення служби у прикордонному наряді відповідає за точнее та своєчасне виконання покладених на нього завдань та обов`язків.

Підпунктом 7 пункту 2 Інструкції, прикордонники повинні нести службу відповідно до вимог отриманого наказу на охорону державного кордону.

Відповідно до пункту 11 пункту 2 Інструкції прикордонним нарядам забороняється залишати без нагляду, передавати іншим особам зброю та предмети екіпіровки; залишати ділянку, що охороняється (місце несення служби).

Однак, в порушення вказаних вимог, молодший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи в добовому наряді МППр «Рижівка» 18 липня 2017 року о 02-30 год., порушивши розпорядок чергування, відпочивав (спав) у службовому приміщенні, чим допустив безперешкодне потрапляння офіцера ВВБ на територію МППр.

Разом з тим, внаслідок порушення правил чергування на пункті пропуску, молодший сержант ОСОБА_1 залишив без нагляду зброю (АКС -74 № НОМЕР_1 ), спеціальні засоби та прилад нічного бачення «Vario».

Так, 18 липня 2017 року о 02-30 год. молодший сержант ОСОБА_1 порушив правила несення добового чергування на МППр «Рижівка», відпочивав в не відведений для цього час, що спричинило потрапляння на пункт пропуску сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушив положення 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19 жовтня 2015 року №1261, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП, тобто порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом. Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими судом письмовими матеріалами справи, зокрема: протоколом від 17 серпня 2017 року, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, висновком службового розслідування від 21 липня 2017 року, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , рішенням начальника ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на здійснення оперативно-службової діяльності у липні 2017 року, службовою картою, листом бесіди від 21 липня 2017 року та іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Всі наявні в матеріалах справи докази не викликають сумнівів у їх достовірності та допустимості.
З урахуванням вчиненого правопорушення, обставин справи, а також відомостей про особу правопорушника, приходжу до висновку, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 172-18 ч.2, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

На підставі частини 2 статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання цієї постанови органам державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 4930 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Термін пред"явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя