Справа № 615/1017/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 р. м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, що не працює, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

18.08.2017 року близько 09 год. 40 хв. ОСОБА_1, перебуваючи з явними ознаками алкогольного спяніння на вул. Центральній в с. Литвинівка Валківського району Харківської області, перешкоджав руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2, в якому знаходилися ОСОБА_3 і ОСОБА_4, після чого жбурнув в салон автомобіля каміння, вцілившись в ОСОБА_2, ображаючи його та членів сімї нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав та пояснив, що дійсно йшов по вул. Центральній в с. Литвинівка по асфальтній частині дороги з правої сторони. Зліва розкатана ґрунтова дорога в полі. ОСОБА_2 їхав на автомобілі на зустріч по ґрунтовій дорозі. Вважає, що згідно ПДР зобовязаний був йти в даному випадку на зустріч, щоб бачити автомобіль. Оскільки автомобіль на його думку рухався прямо на нього, зійшов в сторону та пішов по бурянах, куди автомобіль не зможе заїхати. При цьому, вслід водію автомобіля кинув пару слів нецензурною лайкою. Вказав, що навпаки родина ОСОБА_2 вчиняє ґвалт коли він проходить повз їхнього домоволодіння. Не вбачає в своїх діях порушення будь-яких прав потерпілих. Зазначене в протоколі каміння в ході огляду вилучено не було, експертиза з ним не проведена.

Не дивлячись на невизнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП№ 442181 від 19.08.2017 року, що складений в його присутності. При цьому, ОСОБА_1 в присутності двох свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовився від надання пояснень та підпису в протоколі, керуючись ст. 63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 18.08.2017 року їхав на власному автомобілі з матірю та дідусем по вул. Центральній в с. Литвинівка в напрямку міста ОСОБА_5. На зустріч їм по узбіччю дороги йшов ОСОБА_1 За 30-40 м до них він вийшов на середину дороги та розставив руки. Не знаючи чого чекати від нього, зупинився. Продовживши рух та проходячи мимо них, ОСОБА_1 почав сваритися у вікно та жбурнув каменюку в салон автомобіля. Коли потерпілий відчинив двері, останній відбіг та із-за автомобіля почав показувати непристойні жести та погрожувати. Після чого, сів в автомобіль та поїхав до поліції, де написав заяву про вчинення правопорушення. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 раніше вчиняв хуліганство відносно його сім'ї, в звязку з чим був засуджений до 4 років обмеження волі, але вирок не набрав законної сили, оскільки останній подав апеляцію. Вказав, що претензій до нього не має, хоче щоб ОСОБА_1 відповів за свої дії та більше не чіплявся до потерпілого та членів його сім'ї. Враховуючи поведінку ОСОБА_1 вважає, що виправити його зможе лише покарання у виді арешту.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 підтвердила пояснення потерпілого. При цьому вказала, що дійсно перебувала в автомобілі, яким керував син ОСОБА_2 Коли побачили ОСОБА_1, обїхали та зупинилися на узбіччі, але він обійшов автомобіль з права по траві та кинув камінь в салон автомобіля. Проте не попав, при цьому матюкався, висловлював погрози вбити. Син хотів вийти з автомобіля, але вона його не пустила. Вказала, що ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, живе по сусідству, коли проходить мимо двору пяний, виражається нецензурною лайкою, погрожує. Як зазначила свідок, вона боїться, що ОСОБА_1 може щось накоїти, тому як тільки побачить його, закриває магазин та інші приміщення домоволодіння.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надав аналогічні пояснення. Вказав, що ОСОБА_1 підібрав каменюку, яку з криком та нецензурною лайкою з погрозою вбити, кинув в середину автомобіля. ОСОБА_2 хотів вийти, але свідки не пустили, оскільки вважали, що він вчиняв дані дії з метою спровокувати внука. Випадків щодо непристойних висловлювань зі сторони ОСОБА_1 відбуваються неодноразово. Одного разу вдаряючи по шиферині палкою, трохи не вдарив свідка по голові. Вважає, що його підбурює на протиправні дії його співмешканка, яка намовляє на них, а тому він думає, що ми хочемо його «посадити», хоча вона його «садить».

За змістом ст.173 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують порядок і спокій громадян.

ОСОБА_1 підтвердив в судовому засіданні, що він дійсно виражався в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою, вважаючи, що він мав намір наїхати на нього автомобілем. Проте доказів, які б свідчили про неправомірність дій ОСОБА_2, суду не надано.

Аналізуючи наведені докази, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП - дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

При вирішенні питання про накладення стягнення відповідно до ст.33 КУпАП суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 має постійне місце проживання, не працює, утриманців не має. В ході судового засідання вину не визнав, у вчиненому не розкаявся. Потерпілий наполягав на призначенні покарання в виді арешту.

Сторони не заперечували про наявність кримінального провадження відносно ОСОБА_1, в якому він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України. Не дивлячись на це, поведінка ОСОБА_1 в конфліктних ситуаціях свідчить про те, що він не має намірів її змінювати.

Обставин, встановлених ст.ст.34,35 КУпАП, що помякшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1, не виявлено.

З урахуванням характеру та наслідків вчинених правопорушником дій, наведених даних про його особу, відсутність обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність, суддя вважає за необхідне відносно ОСОБА_7 застосувати міру адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту в межах санкції, встановленої ст.173 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 грн. (отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : ОСОБА_8 А. П.