Справа № 191/3548/17
Провадження № 3/191/824/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Матіяш С.К., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,

за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області 09.10.2017 року надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

У протоколі серії БР №068601 від 02.10.2017 р. зазначено, що 02.10.2017 року о 23 год. 50 хв., в с.Циганівка по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував «Мото Хонда» з явними ознаками алкогольного спяніння(запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, не внятна мова). Від проходження медичного огляду ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив порушення п. 2,5 ПДР, за що передбачено відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, вчинене повторне протягом року.

20.12.2017 року та 21.12.2017 року в судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив суду, що ніякого адміністративного правопорушення від не скоїв, а також транспортного засобу «Мото Хонда» у нього не має і не було, у його знайомих такого транспорту теж немає, тому він не міг керувати ним.

У судове засідання також викликались свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але в судове засідання не зявились за невідомих суду причин. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, підтвердження факту того, що ОСОБА_4 дійсно керував транспортним засобом «Мото Хонда» матеріали адміністративної справи не містять.

Також матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять інформації щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, в зв'язку з чим суд позбавлений можливості вирішити питання про ступінь вини правопорушника та накладення адміністративного стягнення, передбаченого санкцією відповідної частини статті 130 КУпАП.

З огляду на вищевказане суд зазначає, що згідно з розділом І ч. 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 КУпАП).

Згідно розділу VII поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу.

У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Так, всупереч вимогам закону до матеріалів справи не додано копії постанови судді про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яка набрала законної сили.

Картка обліку адміністративного правопорушення не являється належним та допустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Виходячи зі змісту статей 7,254,279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (стаття 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам статті 256 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП суд зобовязаний повно та всебічно зясувати усі обставини справи, зокрема, чи мало місце адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, наявність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного її вирішення. При цьому, встановити істину по справі необхідно з аналізу наявних доказів, які, згідно до чинного законодавства, представляють собою будь-які фактичні дані, які підтверджують або спростовують ті чи інші обставини і мають суттєве значення для вирішення справи по сутті.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в статті 62 Конституції України.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. При цьому необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені. У звязку із цим підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення необхідно починати у найкоротші терміни після надходження до судді протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Недотримання вимог ч.2 ст.268 КУпАП, ч.2 ст.277 КУпАП, перешкоджає суду повно, всебічно та обєктивно розглянути адміністративний матеріал, у звязку з чим суд вважає необхідним повернути його для належного оформлення до Синельниківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки надані суду матеріали не містять підтвердження кваліфікації повторності дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р., Верховним судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення.

Для своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також для можливості в подальшому виконати постанову про накладення адміністративного стягнення, суддя вважає за необхідне повернути вказану справу на дооформлення відповідно до вимог КУпАП.

Доопрацьовану справу про адміністративне правопорушення необхідно надіслати з урахуванням вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, за змістом якої, у справах про адміністративні правопорушення, що підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Частиною 1 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 251, 252, 277, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Повернути адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП до Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області для належного дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5