Справа № 303/3880/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю представника потерпілого ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2017.

Даною постановою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку м. Мукачево вул. П. Дорошенка, 18/7 Закарпатської області, зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючу менеджером готелю «Мітадес», притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн..

Вилучене в ОСОБА_3 посвідчення водія № 886919 повернуто їй як власнику.

Згідно постанови судді, ОСОБА_3, 21.06.2017, близько 18 год., по вул. Дорошенка в м. Мукачеві, керуючи автомобілем «Шкода Фабія», реєстраційний номерний знак Словацької Республіки SO899AT, виїжджаючи на проїжджу частину дороги з житлової зони, не переконалася в безпечності руху та здійснила наїзд на скейт, на якому катався малолітній ОСОБА_4, внаслідок чого, було пошкоджено скейт, а останній отримав тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2 просить постанову судді від 09.08.2017 скасувати, прийняти нову. Постанову судді вважає незаконною. Посилається на те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з огляду на відсутність у її діях обєктивної сторони вказаного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю. Указує й на те, що висновок судді про доведеність вини лише ОСОБА_3, не відповідає дійсності, оскільки в даній дорожньо-транспортній пригоді наявна вина й неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4, який рухався на скейті в лежачому положенні, через що побачити його було неможливо. Крім того, призначивши, ОСОБА_3 адміністративне стягнення, суддею не було враховано факту закінчення на момент винесення постанови, передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, оскільки таку було винесено більш ніж через місяць з моменту складення інспектором сектору превенції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5, висновку про припинення перевірки за матеріалами ЄО № 6599 від 21.06.2017.

-2-

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд за згодою представника потерпілого ОСОБА_1, розглядає апеляційну скаргу у відсутності правопорушника ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_2, які належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, причину неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення представника потерпілого - ОСОБА_1, яка заперечила апеляційну скаргу, перевіривши та дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд за згодою представника ОСОБА_6 захисника адвоката ОСОБА_7, розглядає апеляційну скаргу у відсутності правопорушника ОСОБА_6, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причину неявки не повідомили.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи вищенаведені норми судом першої інстанції дотримані.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, при цьому надавши їм належну оцінку, прийшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із чим погоджується й суд апеляційної інстанції.

Так, вина ОСОБА_3 у порушенні вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України та відповідно вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за викладених у протоколі обставин, підтверджується самим протоколом про адміністративне правопорушення (а. с. 1), висновком за матеріалами ЄО № 6599 від 21.06.2017 від 05.07.2017 (а. с. 2-3), схемою огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 5), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_8 від 03.07.2017 (а. с. 9) та іншими матеріалами справи.

При оцінці зібраних по справі доказів ураховується й те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при їх збиранні та фіксуванні порушені не були.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 був упереджений під час складання протоколу, і що в нього були підстави фальсифікувати такий, на ці дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду представником потерпілого, у звязку із чим, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обовязків діяв у межах наданих йому повноважень.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , а також про те, що в даній дорожньо-транспортній пригоді наявна вина й неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4, відхиляються як такі, що не впливають на висновок

-3-

суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, спростовані вищенаведеними доказами, є надуманими й спрямовані на ухилення останньої від відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд ураховує й те, що як убачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи приймав участь представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2, який указував на те, що його підзахисна визнає себе винною у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення та щиро кається.

Доводи апеляційної скарги про те, що призначивши, ОСОБА_3 адміністративне стягнення, суддею не було враховано факту закінчення на момент винесення постанови передбаченого ч. 4 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд відхиляє з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 21.06.2017, за участю ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим не вносились й постанова про закриття кримінального провадження не постановлялась.

Висновок інспектора сектору превенції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про припинення перевірки за матеріалами ЄО № 6599 від 21.06.2017, на який посилається апелянт, у розумінні кримінального процесуального закону не можна вважати процесуальним рішенням (постановою) про закриття кримінального провадження, оскільки згідно зі ст.283 КПК України така форма закінчення досудового розслідування, як висновок не передбачена, що у свою чергу свідчить про те, що строк накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення обчислюється, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП із дня вчинення нею адміністративного правопорушення, тобто з 21.06.2017.

З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду Денис Т.Б. обґрунтовано визнано винною в скоєнні, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на неї в межах передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення (протягом трьох місяців із дня вчинення адміністративного правопорушення); що вказане стягнення є мінімальним, згідно санкції ст. 124 КУпАП, і таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, у звязку із чим, постанова судді місцевого суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

-4-

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.08.2017, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: