АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДМІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2017 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах особи яку притягнуто до адміністративно відповідальності ОСОБА_4, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_4, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Як вбачається з постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 15.11.2016 року о 04 год. 20 хв., рухаючись по вул. Ревуцького, 4 в м. Києві, керував автомобілем «Деу Матіз», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, порушивши при цьому п. 2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із постановою Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, представник ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на обґрунтування якої зазначає наступне.

15 листопада 2016 року безпосереднього зупинення автомобіля працівниками поліції не було, вони під'їхали до стоячого автомобіля біля якого знаходився ОСОБА_4 та громадянка ОСОБА_5

Працівники поліції могли бачити як цей автомобіль їхав, але хто ним керував і хто в ньому знаходився бачити вони не мали фізичної можливості. Автомобілем ДЕО МАТІЗ д.н. НОМЕР_2 в той час керувалаОСОБА_5, яка мала при собі водійське посвідчення, пасажирами були ОСОБА_4, ОСОБА_7 зі своїм приятелем. Згідно запису в свідоцтвіпро реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_7 має право керування вказаним автомобілем.

Після зупинки автомобіля ОСОБА_7 зі своїм приятелем пішликупувати цигарки, а ОСОБА_4 з ОСОБА_5 залишилися курити біляавтомобіля. Саме в цей час до них і під'їхали поліціанти. Працівники поліції на свій розсуд звернулися з вимогою надати документи саме до ОСОБА_4, а він зателефонував ОСОБА_8, щоб та швидше повернулася та надала документи на авто.

Крім того, апеллянт зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що протокол про адміністативне правопорушення був складений невірно, а сааме, зазначено прізвище «Таловіров» і до нього незаконно внесенні виправлення вже після того як справа направлена до суду. До того ж, в протоколі не зазначені свідки данного правопорушення.

Апелянт також наголошує на тому, що ОСОБА_4. в суді першої істанції говорив, що ніяких протоколів та постанов в його присутності не складалося та він про їх існування не знав.

На цих підставах апелянт просить постанову Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, вивчивши надані ним в апеляційному засіданні докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року, підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при винесенні постанови від 31 січня 2017 року, суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив усіх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично притягнув ОСОБА_4 до відповідальності, не дослідивши не тільки його пояснення і заперечення, а й тих незначних доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об'єктивну оцінку.

Так, притягуючи ОСОБА_4 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , суддя виходив з тих обставин, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, однак чим доводиться сам факт того, що сама ОСОБА_4 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння та, що він відмовився від проходження медичного огляду, суд в постанові не вказав.

Посилання суду на свідків є голослівним, та не можуть братись до уваги, оскільки вказані особи не були свідками керування автомобілем громадянином ОСОБА_4, вони були свідками того, що якийсь громадянин відмовився від проходження тесту на наявність алкоголю в крові. До того ж, пояснення свідка ОСОБА_9 взагалі не відносяться до цієї справи бо складені вони 15 жовтня 2016 року, а протокол складено 15 листопада 2017 року.

Щодо пояснень працівників поліції, на які посилається суд першої інстанції, то вони є сумнівними, оскільки містять протиріччя щодо моменту зупинки автомобіля. Так, інспектор ОСОБА_17 пояснив, що зазначене авто вони побачили біля ресторану «Нова земля» і зупинити його вдалося тільки після обгону, а коли вони його заблокували ОСОБА_4 з ОСОБА_5 сиділи в салоні авто і сказали, що просто сидять і спілкуються. А інспектор ОСОБА_18 пояснював, що вони побачили автомобіль біля ресторану «Хата рибака» (це біля кілометру до ресторану «Нова земля»), який повернув у двір, вони його не обганяли, коли вони підійшли до стоячого авто, ОСОБА_4 виходив з боку двері водія.

Слід також зазначити, що в постанові суду першої інстанції невірно вказано, що громадянин ОСОБА_4 є непрацюючим, оскільки наявними копіями документів в матеріалах справи підтверджується, що ОСОБА_4 перебуває на військовій службі в Національній Гвардії України (Посвідчення НОМЕР_3). Крім того, захисником надано довідку яка видана старшому солдату ОСОБА_4 про безпосередню його участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, та службову характеристику, з якої вбачається, що солдат ОСОБА_4 характеризується виключно позитивно.

В апеляційному засіданні захисником ОСОБА_3 надано пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8, які засвідчені у встановленому законом порядку, з яких вбачається наступне.

В своїх поясненнях лейтенант ОСОБА_10 зазначає, що після вечері в ресторані вони всі разом сіли в автомобіль і поїхали далі. Автомобілем керувала ОСОБА_5. На вимогу ОСОБА_10 купити цигарки ОСОБА_10 зупинившись у дворі, залишилася біля автомобіля з ОСОБА_4, а ОСОБА_10 з ОСОБА_8 пішли за цигарками. Через деякий час ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_10 і попросила швидше повертатися назад. Коли вони повернулися, біля машини перебував екіпаж поліції. Вони пред'являли претензії до ОСОБА_4, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Вони все це заперечували, ОСОБА_8, навіть, по телефону скаржилася керівнику поліцейських. Все це відбувалося 15.11.2016 року в період десь з 03 години 50 хвилин до 05 години ранку.

В своїх поясненнях свідок ОСОБА_8 зазначає, що разом зі своєю подругою ОСОБА_5 вона 14.11.2016 року їздила по справах в місті Києві на автомобілі ДЕО МАТІЗ д.н. НОМЕР_2, яким згідно запису в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу вона має право керування. Весь день за кермом була ОСОБА_5 Маючи посвідчення водія вона попросила мене надати їй можливість керувати автомобілем, щоб не втрачати навички. Ввечері вони зустрітися з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в ресторані «Нова Земля». Після вечері врни від'їхали від ресторану, за кермом була ОСОБА_5 Заїхавши у двір будинку на вулиці Ревуцького 4, вона залишилася разом з ОСОБА_4 біля авто, а ОСОБА_8 з ОСОБА_10 пішла купувати цигарки. Через деякий час їй зателефонувала ОСОБА_5 і сказала, що треба пред'явити документи на авто працівникам поліції.Коли вони повернулися, там стояла машина поліції. Незважаючи на те, що ОСОБА_8 була твереза і мала всі документи, її машину забрали на штраф майданчик. До того ж, її не було притягнуто до адміністративної відповідальності за передачу авта керувати особі в стані сп'яніння. Все це відбувалося 15.11.2016 року в період десь з 03 години 50 хвилин до 05 години ранку.

Надані захисником ОСОБА_3 пояснення свідків нічим не спростовуються, а навпаки підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП із закриттям провадження у справі відносно нього на підставі ст. 247 КУпАП, а матеріали справи направити до Київської місцевої прокуратури № 2 для перевірки факту законності складення протоколу стосовно ОСОБА_4 та участі свідків у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 31 січня 2017 року, якою ОСОБА_4, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 направити до Київської місцевої прокуратури № 2 для проведення перевірки та вжиття необхідних заходів.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справи № 33/796/740/2017

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Колесник О.М.