АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1276/17 Головуючий у І-й інстанції - Дружинін К.М.
Справа № 204/5002/17 Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, ОСОБА_2, 10.08.2017 року о 00 годині, по вул. Робочій у м. Дніпро, керував транспортним засобом Ford Escort номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2, 21 листопада 2017 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить скасувати постанову судді першої інстанції, а провадження закрити. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що отримав копію постанови судді першої інстанції 15 листопада 2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив всі обставини справи, вказує на те, що його зупинили 10.08.2017 року, а в постанові суду зазначено, що висновок результату тесту «Драгер» був виданий 27.05.2017 року.

Також вказує на те, що поліцейські не надали свідоцтва про перевірку робочого засобу та сертифікату відповідності. Вказує на те, що з результатами тесту на місті він не згоден, але на його прохання пройти огляд в медичному закладі поліцейські відмовили.

Також вказує на те, що приладу «Драгер» немає в переліку, технічних засобів, що використовуються в підрозділі Державтоінсекції МВС.

Вислухавши ОСОБА_2, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, що він був відсутній при розгляді справи у суді першої інстанції та копії постанови своєчасно йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим..

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення на підставі яких суд зробив висновок про перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 215977 від 10 серпня 2017 року, який складений у відповідності до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП і де викладено обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного првопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного у зв'язку з виявленими ознаками у водія ОСОБА_2, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, де за участю двох свідків підтверджено позитивний результат огляду на приладі «Драгер» - 0,48 %; результатом алкотестеру «Драгер», який показав, що у водія ОСОБА_2 - 0,48 % проміле, і який підписаний ним; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно яких за участі останніх водій ОСОБА_2, пройшов перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» результат якого 0,48 % проміле.

Вказані докази та свідки, підтверджують факт перебування ОСОБА_2, у стані алкогольного сп'яніння, що в свою чергу є доказами в їх сукупності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у перебуванні особи, що керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп'яніння. Крім того, з пояснень свідків не вбачається, що ОСОБА_2 заперечував проти проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та вимагав пройти такий огляд в установі медичного закладу.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, а саме з пояснень зазначених в ньому, ОСОБА_2 власноруч зазначив, що вживав вдень у невеликий кількості, почував себе добре, вважав, що алкоголь вже вийшов.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_2 також не заперечував факту вживання ним алкогольних напоїв вдень.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2, на те, що поліцейські не надали свідоцтва про повірку робочого засобу та сертифікату відповідності, а також те, що з результатами тесту на місті він не згоден, а на його прохання пройти огляд в медичному закладі поліцейські відмовили матеріалами справи не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та безпідставним.

Посилання ОСОБА_2, на те, що інспектор поліції не мав права застосовувати прилад «Alkotest6820», та не пропонувалося йому пройти перевірку в медичному закладі є необґрунтованими та матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Так, як слідує із приписів вимог ст. 266 КУпАП, огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків і тільки у разі незгоди на проведення такого огляду або незгоди з його результатом, такий огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно матеріалів справи, огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проведений у відповідності вказаних вимог закону. Даних, які б свідчили про зворотне відсутні.

Посилання ОСОБА_2 на те, що суд першої інстанції не дослідив всі обставини справи , оскільки його зупинили 10.08.2017 року, а в постанові суду зазначено, що висновок результату тесту «Драгер» був виданий 27.05.2017 року, фактично єопискою у постанові судді першої інстанції, що не є підставою для скасування судового рішення, оскільки наявний в матеріалах справи висновок результату алкотестеру «Драгер» датований саме 10.08.2017 року.

Матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, оскільки будь яких обставин яки спростовують наявність його вини стороною не надано.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2017 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2017 року якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : О.М. Кононенко