АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду м. Києва Васильєва М.А.,

за участю

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

особи, яка притягнуто до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_4

представника ПАТ

«Державний Ощадбанк

України» ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року, якою

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 275,60 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_4 визнаний винуватим в тому, що 26 серпня 2016 року о 20.19 год. на перехресті вул. Полярна та вул. Майорова (П.Калнишевського) у м. Києві, керуючи автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1, не впевнився в безпечності свого маневру, здійснив поворот ліворуч, не надавши перевагу в русі транспортному засобу «ЗАЗ-ДЕУ» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, що призвело до зіткнення та пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 (б), 10.1, 10.4, ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так апелянт звертає увагу на той факт, що схема місця ДТП, що додається до протоколу про адміністративне правопорушення, оформлена з порушенням встановлених вимог «Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», оскільки, аналізуючи довідку про характер пошкоджень транспортних засобів шляхом порівняння зі схемою місця ДТП від 26 серпня 2016 року, складену інспектором, вбачається невідповідність інформації, що зазначена інспектором в схемі ДТП, фактичним обставинам справи та характеру пошкоджень автомобілів. Судом першої інстанції не було дотримано вимог п.2 ст. 278 КУпАП, а саме не перевірено правильність складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення (схема ДТП).

Також апелянт вказує про те, що, на його думку, судом першої інстанції не було досліджено те, що учасник ДТП рухався в темний час доби, в умовах недостатньої видимості без ввімкнених фар, тим самим спровокувавши зіткнення.

Крім того, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі посилається на те, що судом не взято до уваги факт порушення інспектором ряду вимог щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме відсутність фіксації у протоколі відомостей про свідків, а також те, що інспектор відмовився отримувати пояснення від свідків, одночасно не вказавши інформацію щодо відсутності ввімкнених фар у другому автомобілі, надавши відповідь апелянту, що все він зможе довести в суді.

Також апелянт звертає увагу на те, що під час розгляду справи ним подавались клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання відповідному правоохоронному органу та виклик і допит свідків, які були залишені без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пояснення потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, представника ПАТ «Державний Ощадбанк України» ОСОБА_5, який підтримав вимоги апеляційної скарги, опитавши свідків, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та розглянувши справу в її межах, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до положень ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 26 серпня 2016 року о 20.19 год. на перехресті вул. Полярна та вул. Майорова (П. Калнишевського) у м. Києві сталося зіткнення автомобілів «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та «ЗАЗ-ДЕУ» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого були пошкоджені обидва транспортні засоби.

Працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення,згідно до якого 26 серпня 2016 року о 20.19 год. на перехресті вул. Полярна та вул. Майорова (П. Калнишевського) у м. Києві, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1, не впевнився в безпечності свого маневру, здійснив поворот ліворуч, не надавши перевагу в русі транспортному засобу «ЗАЗ-ДЕУ» державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до зіткнення та пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 (б), 10.1, 10.4, ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.. 124 КУпАП (ас. 1).

З постанови, яка оскаржується, вбачається, що суддя першої інстанції під час розгляду справи вислухав пояснення ОСОБА_4., дослідив інші наявні у справі докази в їх сукупності, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З таким висновком суду першої інстанції за результатом розгляду апеляційної скарги погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, зі схеми з організації дорожнього руху на перехресті вул.. Калнишевського- вул..Полярна в м. Києві проїзна частина передбачає по вул.. Полярній 2 напрямки руху по 3 смуги руху в кожному напрямку: ширина смуг - по 4.5 м крайні праві смуги та по 4 м ширина середньої та крайньої лівої смуги в кожному напрямку. В обох напрямках по вул.. Полярній, серед інших дорожніх знаків, наявний дорожній знак 2.3 - «Головна дорога». Проїзна частина вул.. Калнишевського (Майорова), яка перехрещується з проїзною частиною вул.. Полярної в бік пл.. Шевченка також має два напрямки руху по 2 смуги в кожному напрямку, ширина кожної смуги 4 м (ас. 179, 180).

Крім того, вказане перехрестя обладнане світлофорними об'єктами (ас. 188-193).

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст.. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З пояснень ОСОБА_4, наданих одразу після ДТП та в подальшому в суді першої та апеляційної інстанції, вбачається, що він, керуючи транспортним засобом «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по вул.. Полярній в бік вул.. Калнишевського. На вулиці було темно, всі автомобілі рухалися з увімкненими фарами. Ліхтарі ще не горіли. Покриття дороги сухе, видимість в межах світла фар. Перед здійсненням повороту, увімкнувши лівий показчик повороту, пропустивши всі автомобілі, які рухалися по вул.. Полярній в бік пл.. Шевченка, він розпочав здійснення маневру повороту на вул.. Калнишевського, та раптово побачив, як миготнули фари автомобіля, який рухався по вул.. Полярній в бік пл.. Шевченка та який до цього, в темний час доби, рухався без ввімкнених освітлювальних приладів. Його (ОСОБА_4) осліпило, і він (ОСОБА_4) зупинив свій автомобіль. Проте, на крайній правій смузі по руху автомобіля, який рухався по вул.. Полярній, сталося зіткнення автомобілів: автомобіль під керуванням ОСОБА_1 в'їхав в стоячий автомобіль «Тойота». Зіткнення він (ОСОБА_4) уникнути не зміг внаслідок того, що автомобіль «ЗАЗ» рухався в темний час доби без ввімкнених фар, і він (ОСОБА_4) його не побачив. Автомобіль під його (ОСОБА_4) керуванням розвернуло майже на 90о, що свідчить про велику швидкість автомобіля «ЗАЗ». Слідів розвертання автомобіля на асфальті не було. Внаслідок ДТП було пошкоджено переднє праве колесо, бампер, крило з правого боку, капот справа, бампер, решітка передня. Якою частиною зіткнувся автомобіль під керуванням ОСОБА_1, він не бачив. Крім того, вважає, водій автомобіля «ЗАЗ» бачив зміну дорожньої обстановки та міг і повинен був вчасно на неї відреагувати та уникнути пошкоджень транспортних засобів, чого не зробив, а намагався об'їхати автомобіль «Тойота» по першій смузі руху. Після зіткнення між пошкодженими автомобілями могли проїхати інші автомобілі. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ним не порушувалися Правила дорожнього руху. Крім того, вважає, що пошкодження автомобілів, які зазначені на зворотньому боці схеми ДТП, взагалі не можуть бути взяті до уваги, оскільки в схемі зазначено, що в автомобілі «Тойота» пошкодження на лівій передній частині автомобіля, а в автомобілі «ЗАЗ» - права передня частина автомобіля, що не відповідає дійсності.

Потерпілий ОСОБА_1, одразу після ДТП та в суді апеляційної інстанції пояснив, що він рухався на автомобілі НОМЕР_3 по вул.. Полярній прямо в бік пл.. Шевченко в крайній лівій смузі. Рухаючись на зелений дозволяючий сигнал світлофора в денний час доби, сутеніло, із включеними фарами на перехресті вул.. Полярної та вул.. Калнишевського (Майорова) раптово відчув удар в лівий бік автомобіля, внаслідок чого його відкинуло в право. Водій автомобіля «Тойота Кемрі», який рухався в зустрічному напрямку по третій смузі руху та пропускаючи транспорт, який рухався йому на зустріч, в т.ч. і транспорт, який рухався попереду його (ОСОБА_1) автомобіля, раптово почав здійснювати поворот ліворуч, не пропустивши автомобіль під його (ОСОБА_1) керуванням, внаслідок чого і сталася ДТП. Він (ОСОБА_1), побачивши автомобіль «Тойота», який розпочав маневр повороту, виїхав на третю крайню смугу руху, де він (ОСОБА_1) їхав, з метою уникнення ДТП намагався уйти праворуч, проте уникнути зіткнення, яке відбулося на середній смузі руху в його (ОСОБА_1) напрямку, не зміг. Від зіткнення автомобіль під його (ОСОБА_1) керуванням відкинуло праворуч, а автомобіль «Тойота» розвернуло. Автомобіль під його (ОСОБА_1) керуванням опинився приблизно в першій смузі руху, а автомобіль «Тойота» - в третій. Між ними міг рухатися транспорт. Внаслідок пошкодження при ДТП акумулятора автомобіля «ЗАЗ», аварійна сигналізація не працювала. ОСОБА_4, який спочатку визнавав свою вину у ДТП, дізнавшись, що у нього (ОСОБА_1) в автомобілі внаслідок ДТП не працює система живлення, почав потім говорити про те, що автомобіль під його (ОСОБА_1) керуванням рухався без ввімкнених фар. Внаслідок ДТП в автомобілі під його керуванням пошкоджені лобове скло, ліві фара, переднє крило, бампер, колесо, диск. Потім було встановлено. Що внаслідок ДТП пошкоджений акумулятор, який розміщається в лівій передній частині автомобіля ближче до фари. Після ДТП він (ОСОБА_1) викликав працівників поліції, до нього підійшли свідки, які вказали, що бачили, як відбулася ДТП. До «Тойоти» під'їхав якийсь автомобіль, в який водій та пасажир «Тойоти» перекрали риболовні снасті, та пасажир «Тойоти» поїхав на цьому другому автомобілі. Крім того, водій автомобіля «Тойоти» на місці визнавав свою провину у ДТП, зазначаючи про те, що він просто не побачив автомобіль «ЗАЗ». Також страхова компанія за результатами ДТП визнала водія ОСОБА_4 винуватим та виплатила йому (ОСОБА_1) відшкодування.

Відповідно до пояснень представника ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_5 автомобіль «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 належить ПАТ «Державний ощадний банк України». Водій ОСОБА_4 є водієм транспортних засобів сектора автогосподарства відділу господарського та матеріально-технічного забезпечення управління справами АТ «Ощадбанк». 26 серпня 2016 року ОСОБА_4, виїхавши з гаража о 7 год. ранку, повернувся в гараж, згідно до подорожнього листа, о 20 год. Після 20 год., тобто, на час ДТП, ОСОБА_4 не виконував трудових обов'язків. Наразі з'ясовується питання, на якій підставі ОСОБА_4 в неробочий час користувався службовим автомобілем.

Опитаний під час апеляційного розгляду в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що він працює інструктором в автошколі. 26 серпня 2016 року рухався на автомобілі «Ауді» за автомобілем «Тойота». Він (ОСОБА_8) перебував на пасажирському місці, за кермом перебувала учениця. На вулиці було темно, ліхтарі ще не горіли. Автомобіль «Ауді» рухався на ближньому світлі фар. Він зі свого місця не бачив зустрічних автомобілів. Автомобіль «Тойота», пропустивши зустрічні автомобілі, почав здійснювати поворот. При цьому він (ОСОБА_8) не бачив світло фар зустрічних автомобілів. Затору не було. Вони тільки почали рух, а потім сталося зіткнення автомобіля «Тойота» та «Ланоса»: «ДЕУ» в'їхала в правий бік «Тойоти». Зіткнення сталося на першій смузі руху, біля бровки, зустрічної смуги руху. «Тойоту» розвернуло. Що сталося з «Ланосом», він не пам'ятає. Аварійка не вмикалася в автомобілях. Чому, не знає. Після ДТП він зупинився, залишив свій номер мобільного телефону ОСОБА_4, якого раніше не знав, та поїхав у своїх справах.

Опитаний в якості свідка ОСОБА_9 пояснив в суді апеляційної інстанції, що на перехресті вул.. Полярної та вул.. Майорова (Калнишевського) знаходиться магазин «АТБ», де він працює охоронником. Він перебував на вулиці,очікуючи автомобіль з боку Оболоні, десь в метрах 3-4 до світлофору на вул.. Майорова, та бачив, як автомобіль «Ланос» вдарив в бік автомобіль «Тойота». Мабуть, автомобіль «Ланос» їхав без світла, бо його не було видно. Зіткнення відбулося на третій смузі руху, але більш точно сказати не може, бо освітлення на вулиці також не було. Після зіткнення «Ланос» стояв ближче до бровки. Між автомобілями після ДТП могли проїхати інші автомобілі. Хвилин через двадцять приїхали працівники поліції. Він (ОСОБА_9), не дочекавшись товариша, залишив водію «Тойоти» свій номер телефону та пішов. В автомобілі «ДЕУ» була пошкоджена ліва частина автомобіля, в «Тойоті» - права.

З пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що він наприкінці серпня 2016 року був очевидцем ДТП. Приблизно о 19-20 год. він керував автомобілем «Фіат» по вул.. Майорова, зупинився на червоний сигнал світлофора. Зліва від нього по вул.. Полярній в бік площі Шевченка рухався автомобіль «Ланос», а «Тойота» стояла чи на поворот, чи на розворот з вул.. Полярної в бік вул.. Майорова. «Тойота» почала рух, не пропустивши «Ланос», внаслідок чого в другій смузі руху сталося зіткнення автомобілів. У нього був відео реєстратор в автомобілі, і він вважав,що реєстратор записав те,що відбулося. На жаль, запис відсутній. Затору чи тягнучки не було. В автомобілі «Тойота», крім водія, був ще пасажир. На вулиці було озеленення, проте воно не заважало його (ОСОБА_10) оглядовості. Після ДТП до водія «Ланоса» підбігав ще хлопець та питав, чи не потребує водій допомоги. Йому здається, що траєкторія «Ланоса» не змінювалася, він їхав прямо. Світло в автомобілях увімкнуто не було, можливо були ввімкнені габарити. На вулиці було ще досить видно. Починалися тільки сутінки. Ліхтарі ще не горіли. Чи були перед «Ланосом» інші автомобілі, не пам'ятає. Так, як автомобіль «Тойота», маневру ніхто не здійснював. Чи були після «Тойоти» автомобілі, не може сказати, не звертав увагу. Автомобілі в бік пл.. Шевченка та в протилежному напрямку продовжували рух. Внаслідок ДТР рух не був перекритий. Чи горіло після зіткнення світло в «Тойоті», він не пам'ятає, тим більше, що «Тойота» після зіткнення була розвернута в бік пл.. Шевченка. Чи була під автомобілем «Ланос» пляма, він також цього не пам'ятає, оскільки пройшло багато часу. Приїзду поліцейських він не бачив, бо не дочекався. Будь-якого автомобіля автошколи, він не бачив.

Відповідно до пояснень працівника поліції ОСОБА_11, вони були викликані на ДТП, яке сталося на перехресті вул. Полярній-вул. Майорова. Коли приїхали на місце ДТП, було встановлено, що один автомобіль рухався прямо, а інший, не надавши переваги в руці першому автомобілю, розпочав здійснювати поворот, не пропустивши перший автомобіль. Пояснення водіїв на той момент не суперечили одне одному. Потім приїхали жінка одного із водіїв, після чого водії почали наполягати на огляді водіїв стосовно їх стану, чи не перебувають один чи інший водій в стані алкогольного сп'яніння. Перевірили, водії були тверезі. Потім склали схему ДТП, яку водії підписали без будь-яких зауважень. Чи були свідки, не пам'ятає. Встановити, чи працювали фари на автомобілі, який рухався прямо, до ДТП, не було можливим, оскільки автомобіль був сильно розбитий, і був евакуйований з місця ДТП, так як своїм ходом рухатися не міг. Як було встановлено, ДТП сталося приблизно на середині перехрестя. Були оглянуті автомобілі і на зворотньому боці схеми були зафіксовані зовнішні пошкодження автомобілів. На момент оформлення ДТП вже горіли зовнішні ліхтарі на вулиці. Під час з'ясування обставин ДТП водій автомобіля, який повертав ліворуч, говорив про те, що просто не помітив автомобіль, який рухався прямо.

З пояснень працівника поліції ОСОБА_12 під час апеляційного розгляду вбачається, що був виклик на ДТП. Коли приїхали на місце ДТП, встановили, що водій автомобіля «Тойота Кемрі» не надав перевагу в русі автомобілю «ЗАЗа», який рухався прямо. Водій автомобіля «Тойота» говорив, що не помітив автомобіль «ЗАЗ», оскільки в останньому не горіли фари. Вони запитували у водіїв, чи є свідки. Проте, ні свідків, ні зацікавлених осіб на місці ДТП не було, тому їх і не опитали. При складанні схеми ДТП обидва водії були присутні, схему підписали, погоджуючись з нею. Під час складання схеми вони додатковим ліхтарями не користувалися, оскільки на той час було включено зовнішнє освітлення. Після того, як була складена схема, опитані учасники ДТП, за результатами перевірки на місці було визначено, що винним у ДТП був водій «Тойоти», тому щодо водія «Тойоти» і було складено протокол про порушення ним Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП.

Згідно до схеми ДТП, на якій зафіксоване кінцеве розташування вказаних автомобілів, вбачається, що проїзна частина вул.. Полярної передбачає 2 напрямки руху, по три смуги руху в кожний бік, ширина смуг в напрямку пл. Шевченка складає: 4,6 м, 3,7 м, 3,7м. Автомобілі розташовані на проїзній частині перехрестя вул.. Полярної з вул.. Калнишевського. При цьому автомобіль «Тойота» перебуває в середній смузі руху, передньою частиною трохи під кутом ліворуч, передньою частиною розвернутий в бік пл.. Шевченка. Автомобіль «ЗАЗ» перебуває передньою частиною трохи під кутом праворуч на першій смузі руху в напрямку пл.. Шевченка, ліва задня частина автомобіля на другій смузі руху (ас. 3).

Зі зворотнього боку схеми вбачається, що в автомобілі «Тойота» пошкоджено: лакофарбове покриття та деформація капоту, переднього бамперу, передніх крил, розбита передня ліва фара, тріщина вітрового скла зліва, пошкодження кріплення переднього бамперу та номерного знаку, рамка; в автомобілі «ЗАЗ» пошкоджено лакофарбове покриття та деформація капоту, переднього правого крила та переднього номерного знаку, тріщина вітрового скла праворуч, розбита права фара та права протутиманка.

Проте, з фотокарток вбачається, що в автомобілі «ЗАЗ» пошкодження містяться на лівому боці автомобіля (ас. 122-124), а зі Звіту № 2876 вбачається, що в автомобілі «Тойота» пошкоджена права передня частина автомобіля (ас.87-103).

З пояснень працівників поліції в суді апеляційної інстанції вбачається, що під час оформлення ДТП пошкодження автомобіля ЗАЗ помилково були вказані, як пошкодження автомобіля «Тойота», і навпаки.

Таким чином, з наявних об'єктивних даних вбачається, що внаслідок ДТП в автомобілі ЗАЗ пошкоджено лакофарбове покриття та деформація капоту, переднього бамперу, передніх крил, розбита передня ліва фара, тріщина вітрового скла зліва, пошкодження кріплення переднього бамперу та номерного знаку, рамка, а в автомобілі «Тойота»: лакофарбове покриття та деформація капоту, переднього правого крила та переднього номерного знаку, тріщина вітрового скла праворуч, розбита права фара та права протутиманка, і ці пошкодження відповідають механізму ДТП, яке відбулося 26 серпня 2016 року приблизно о 20.19 год. на перехресті вул.. Полярної та вул. Калнишевського (Майорова) в м. Києві.

Враховуючи наявні у справі докази в їх сукупності, в т.ч. зафіксоване місце розташування транспортних засобів після ДТП, апеляційний суд доходить висновку, що 26 серпня 2016 року о 20.19 год. на перехресті вул. Полярна та вул. Майорова (П.Калнишевського) у м. Києві, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив поворот ліворуч, не надавши перевагу в русі транспортному засобу «ЗАЗ-ДЕУ» державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до зіткнення на середній смузі руху в напрямку руху автомобіля «ЗАЗ» транспортних засобів, а саме: правої передньої частини автомобіля «Тойота» та лівої передньої частини автомобіля «ЗАЗ», внаслідок чого обидва транспортні засоби були пошкоджені.

Пунктом 2.3 (б) Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, згідно до 10.1 ПДР України, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а, окрім того, відповідно до п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Таким чином, саме внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 пунктів 2.3 (б), 10.1, 104 ПДР України, оскільки він, здійснюючи поворот ліворуч в напрямку головної дороги, не впевнився в безпечності свого маневру, не надав перевагу в русі транспортному засобу «ЗАЗ-ДЕУ», сталося зіткнення транспортних засобів «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 та «ЗАЗ-ДЕУ» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1

Доводи апелянта про те, що під час руху в темну пору доби в автомобілі «ЗАЗ» не було ввімкнено будь-яке освітлення, що і стало причиною того, що він (ОСОБА_4) не помітив вказаний автомобіль, а потім, коли розпочав маневр повороту, він був засліплений фарами цього автомобіля, що і призвело до ДТП є необґрунтованими.

Так, дійсно, згідно до даних КП «Київміськсвітло», зовнішнє освітлення 26 серпня 2016 року на перехресті вул.. Полярна та Калнишевського (вул. Майорова) у м. Києві було увімкнено централізовано на 100% о 20.21 год. З 23 год. зовнішнє освітлення працювало в черговому режимі включенні (50% освітлювального обладнання було відключено) (ас. 35).

Разом з тим, матеріали справи не містять і під час апеляційного розгляду не встановлено беззаперечних доказів того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався без ввімкнення будь-якого освітлення, а пояснення свідка ОСОБА_8 по обставинах ДТП як самі по собі містять суперечності, так і суперечать сукупності наявних у справі доказів.

Крім того, пунктом 19.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

Проте, з огляду на пояснення ОСОБА_4, він не виконав вказаних положень Правил дорожнього руху.

Також є необґрунтованими доводи апелянта про те, що працівниками поліції не були зазначені під час складання протоколу і не опитані свідки ДТП, оскільки, як встановлено під час апеляційного розгляду, жоден із свідків не дочекався приїзду поліції, про що вказали як самі свідки, так і поліцейські.

Окрім того, якщо водій ОСОБА_1, надаючи пояснення одразу після ДТП, вказав дані свідків, то водій ОСОБА_4 не вказав взагалі про те, що були свідки події.

Крім того, доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не взяв до уваги, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався на великій швидкості, є безпідставними, оскільки наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 будь-яких порушень ПДР України не можуть бути предметом розгляду в даному провадженні, оскільки суд першої інстанції розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а суд апеляційної інстанції - в межах апеляційної скарги за результатами прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, сукупністю наявних у справі доказів беззаперечно доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що викладені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року., якою ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та підданий адміністративному стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва