АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1941/2017 Суддя у першій інстанції: Макаренко І.О.
Категорія: ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., за участю адвоката Кудій М.О. -представника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 року щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розмірі 20 400 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Цією ж постановою з ОСОБА_4 стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Згідно постанови, 13.04.2017 року о 05 год. 00 хв., ОСОБА_4, в м. Києві по просп. Перемоги, 112, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_4подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 12.07.2017 року по справі № 761/13984/17, провадження № 3/761/355/2017 скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги вказує, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2017 року не відповідає принципу законності, судом було порушено норми матеріального права.

Крім того, апелянт зазначає, що вперше притягається до відповідальності за ст. 130 КУпАП, а відомості зазначені в довідці від 18.04.2017 року є неправдивими, та ознаки повторності не було доведено.

Також апелянт вказує, що як убачається з постанови судді Шишацького районного суду Полтавської області Колос Ю.А. від 09 вересня 2016 року по справі № 551/879/16-п адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАп було накладено не на нього, а на його повного тезку, раніше не знайомого йому ОСОБА_4, жителя АДРЕСА_2.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Кудій М.О. -представника ОСОБА_4, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги вважаю, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_4 13.04.2017 року о 05 год. 00 хв., в м.Києві по проспекту Перемоги,112, керував автомобілем НОМЕР_1в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9а ПДР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

З такими висновками суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки ч.2 ст.130 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.1 цієї статті.

Однак, а ні в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, а ні в постанові суду першої інстанції не зазначено об"єктивну сторону ч.2 ст.130 КУпАП, однак стягнення накладено саме за цією нормою.

Під час розгляду справи судом першої інстанції всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені судом та доводитись сукупністю належних і допустимих доказів.

Слід зазначити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою, має доводитись в суді; суд також немає права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Оскільки діючи таким чином, суд перебиратиме на себе функції обвинувача, позбаляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачено, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

У оскаржуваній постанові суд першої інстанції, як на підтвердження факту повторності зіслався на довідку інспектора УПП в м.Києві, щодо притягнення протягом року гр.ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у справі № 551/879/16-п.

В той же час на запит Апеляційного суду м.Києва, з метою перевірки доводів викладених у апеляційній скарзі, з Шишацького районного суду Полтавської області надійшла постанова від 09.09.2016 щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уроженця с.Вирходи Полтавського району Полтавської області, жителя селища Шишаки, вул. Легейди,27 у справі № 551/879/16-п за ст.130 ч.1 КУпАП.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4, притягнутий до відповідальності 12.07.2017 року Шевченківським районним судом Києва та ОСОБА_4, притягнутий до відповідальності 09.09.2016 року Шишацьким районним судом Полтавської області різні особи, а відтак доводи ОСОБА_4 щодо відсутності ознак повторності в його діянні, викладені у апеліційній скарзі вважаю обгрунтованими.

В той же час, в протоколі серії БР №124098 від 13 квітня 2017 року зазначено, що ОСОБА_4 13.04.2017 року о 05 год. 00 хв., в м.Києві по проспекту Перемоги,112, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9а ПДР. А отже вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_4 в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколомсерії БР №124098 від 13 квітня 2017 року, результатом тесту на стан алкогольного сп"яніння -2.21% промілє, актом огляду на стан сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів та поясненнями свідків.

Таким чином, ОСОБА_4 необхідно визнати винуватим в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В той же час, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. Як вбачається із матеріалів справи, адміністративне правопорушення мало місце 13.04.2017 року.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суд,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 липня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягнення у виді штрафу розмірі 20 400 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки-змінити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Т.В.Фрич