АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/912/17 Головуючий у І-й інстанції - Дружинін К.М.
Справа № 204/4637/17 Головуючий в ІІ інстанції - Піскун О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнаний винуватим за те, що він 25.07.2017 року о 00 год. 35 хв., керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Автозаводська в м. Дніпро, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, при цьому на вимогу працівника поліції, в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду, для встановлення стану сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду змінити, пом'якшити вид адміністративного стягнення та накласти на нього стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами. В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що суд першої інстанції при обранні виду і розміру стягнення не врахував належним чином обставини, що впливають на вид і міру стягнення, зокрема, що він є єдиним годувальником в сім'ї, на його утриманні знаходиться дружина та двоє неповнолітніх дітей. Звертає увагу, що єдиною роботою від якої він отримує дохід, є робота пов'язана з керуванням та обслуговуванням транспортних засобів, оскільки він працює водієм вантажних автомобілів. Крім того, на його думку, до нього не може бути застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв'язку з тим, що за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння може бути призначений тільки штраф.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу і, з підстав, викладених в скарзі, просив її задовольнити, постанову суду, в частині накладення адміністративного стягнення, змінити та накласти на нього стягнення у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами. Також ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що в день та час зазначених подій, його знайомі попросили сісти за кермо автомобіля, на що він погодився. При цьому додав, що незадовго до цього він випив бокал пива, проте почував себе добре. Пояснив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння шляхом застосування спеціального приладу «Драгер», проте приладу у працівників поліції не було, а коли «Драгер» підвіз інший екіпаж, ОСОБА_1 було відмовлено в здійсненні огляду, у зв'язку з тим, що протокол вже був складений. Крім того, визнав, що йому слід було самому поїхати в медичний заклад для проходження відповідного огляду, але він цього не зробив, оскільки не було на чому поїхати.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши позицію та пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, які були залучені в якості понятих при складанні протоколу про адмінправопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння… а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, як вбачається з протоколу ОСОБА_1 не зазначив з яких причин він не згоден з протоколом, не заявляв про порушення його прав або процедури огляду. Також, згідно письмових пояснень свідків за участю яких він відмовився від проходження огляду, останні підтвердили факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння. При цьому, як пояснив в судовому засіданні сам ОСОБА_1 вказані свідки були його знайомі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну постанови суду в частині накладення адміністративного стягнення. На його думку, суд першої інстанції при обранні виду і розміру стягнення не врахував його сімейний стан, майновий стан та інші обставини, а також вважає, що до нього не може бути застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, у зв'язку з тим, що за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння може бути призначений тільки штраф. Крім того, зазначає, що він відноситься до «інших осіб» в розумінні санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої на «інших осіб» може бути накладено стягнення тільки у виді штрафу.

Апеляційний суд розцінює вказані доводи як неприйнятні, оскільки не ґрунтуються на положення матеріального та процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено безальтернативне стягнення у виді штрафу з обов'язковим позбавленням права керування транспортними засобами.

Також, посилання апелянта, що він відноситься до «інших осіб» в розумінні санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом, який йому не належить, у зв'язку з чим вважає, що на нього не може бути накладено стягнення у виді позбавлення права керування, апеляційний суд розцінює як такі, що є безпідставними і ґрунтуються на власному хибному тлумаченні положень матеріального і процесуального закону.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП дійсно передбачено накладення стягнення на інших осіб у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, проте до «інших осіб» відносяться особи, зокрема, які не мають права керування транспортними засобами і не відносяться водії, у яких таке право є, але вони керують транспортними засобами, які не належать їм на праві власності або іншій правовій підставі.

Таким чином, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 33, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, в тому числі і в частині законності та обґрунтованості накладення адміністративного стягнення, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун