АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/6947/17Суддя 1 інстанції Хомініч С. В.
Номер провадження 33/774/235/К/17Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, його апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Кривому Розі, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених в постанові, 17 листопада 2017 року о 02-30 годин в м. Кривому Розі, по б-ру Вечірньому, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, поблідніння шкіряного покрову. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з цією постановою, захисник ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_3 зазначив, що постанова винесена судом з порушенням норм як матеріального, так і процесуального права, а докази у справі досліджені односторонньо з перевагою на винність особи, хоча вина ОСОБА_2 не була доведена. Також, вказує на те, що в суді не було допитано свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, письмові пояснення яких долучені до матеріалів справи, а свідок ОСОБА_6, який був з ОСОБА_2 в автомобілі під час зупинки, взагалі не викликався. Одночасно, інспектор поліції ОСОБА_7, допитаний під час розгляду справи, є зацікавленою особою, тому його свідчення суд не мав брати до уваги. Окрім того, посилається та той факт, що на відеозапису з бодікамери поліцейського у ОСОБА_2 відсутні ознаки будь-якого сп'яніння. Також, наголошує на тому, що на прохання ОСОБА_2 провести його освідування на місці, патрульні поліцейські, всупереч вимог ч.2 ст.266 КУпАП, відмовили в цьому. Вважає, що дії поліцейських, після оформлення протоколу, які видали ОСОБА_2 тимчасове посвідчення водія та дозволили самостійно сісти за кермо та залишити місце складання протоколу, свідчать про те, що він не мав жодних ознак сп'яніння.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги й наполягали на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №101763 від 17 листопада 2017 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП, згідно якого 17 листопада 2017 року о 02-30 годин в м. Кривому Розі, по б-ру Вечірньому, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: виражене тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, поблідніння шкіряного покрову. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків (а.с.1).

Вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, долученими до матеріалів справи, згідно яких водій ОСОБА_2 17 листопада 2017 року, в їх присутності, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився (а.с.2).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки вони є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні цього правопорушення також підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв'язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Вказаний відеозапис спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу того, що на ньому не зафіксовано будь-яких ознак його сп'яніння та стосовно відмови поліцейськими у проведенні огляду за допомогою спеціального технічного пристрою, адже на цьому записі чітко видно, як інспектор поліції встановив у ОСОБА_2 тремтіння пальців рук та відсутність реакції зіниць на світло, що свідчить про знаходження в стані наркотичного сп'яніння та необхідність проходження огляду в медичному закладі.

Що стосується доводів скарги ОСОБА_2 про те, що після оформлення протоколу, працівники поліції видали йому тимчасове посвідчення водія та дозволили самостійно сісти за кермо та залишити місце складання протоколу, апеляційний суд вважає, що цей факт жодним чином не спростовує його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Твердження скарги ОСОБА_2 стосовно того, що в суді не було допитано свідків ОСОБА_8, та ОСОБА_5, а свідок ОСОБА_6, який був з ОСОБА_2 в автомобілі під час зупинки, взагалі не викликався також не можуть бути прийняти до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які заяви чи клопотання сторони захисту про виклик вказаних свідків до суду.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривеньз позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко