Номер провадження: 33/785/1320/17
Номер справи місцевого суду: 522/8218/17
Головуючий у першій інстанції Кушніренко Ю. С.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарів судового засідання Бахірко А. Г. та Стоянової Л.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кліменка В.П. з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 28.04.2017 року о 03 годині 50 хвилин у м. Одеса по вул. мала Арнаутська керував автомобілем марки «Porshe», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився.

На дану постанову представника ОСОБА_2 - адвокат Кліменко В.П. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку, та просив поновити строк на апеляційне оскарження і скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

На обґрунтування клопотання про поновлення строку адвокат Кліменко В.П. в інтересах ОСОБА_2, зазначає, що строк пропущений з поважної причини, оскільки в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 присутній не був, копію рішення він не отримував, а про наявність постанови дізнався 27.07.2017 року з Єдиного реєстру судових рішень України.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначає, що постанова суду є такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт вказує на те, що ОСОБА_2 в ніч з 27.04.2017 року на 28.04.2017 року автомобілем не керував, у стані алкогольного сп'яніння не перебував, тому не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що може підтвердити свідок ОСОБА_4 У зазначений вище час у ОСОБА_2 стався конфлікт з поліцейськими через те, що останні не вжили заходів та спостерігали як працівники «Одесреклами» демонтували його рекламний банер, який знаходився перед будинком, де він проживає та працює керуючим готельного комплексу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника - адвоката Кліменка В.П., які підтримали доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги і просили їх задовольнити, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання і апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, судовий розгляд відбувся без його участі, копія постанови йому направлена не була про її існування дізнався 27.07.2017 року з Єдиного реєстру судових рішень України, а апеляційна скарга подана 31.07.2017 року.

На наявному в матеріалах справи конверті із повідомленням (а.с.13), який повернувся до суду першої інстанції з судовою повіткою про виклик в судове засідання без отримання її адресатом, зазначена невірна адреса, оскільки замість номеру будинку АДРЕСА_2, який вказано як протоколі так і в заяві ОСОБА_2 (а.с. 2, 11), зазначено будинок №78, що свідчить про те, що ОСОБА_2 не був належним чином сповіщений про судовий розгляд. Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 з проханням повідомити його про дату та час судового засідання (а.с. 11), в якій зазначено номер його телефону, однак даних, які б свідчили, що ОСОБА_2 повідомлявся про судове засідання в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи наведене вище, у апеляційного суду відсутні підстави піддавати сумніву викладені в апеляційній скарзі доводи стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв'язку з чим цей строк підлягає поновленню.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_2 При цьому суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, однак дані, які б підтверджували належне сповіщення ОСОБА_2, в матеріалах справи відсутні, чим порушено його право на захист, безпосередню участь в судовому засіданні, надання пояснень та доказів.

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Незважаючи на це, суд першої інстанції в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу без участі ОСОБА_2

Зазначені порушення апеляційний суд визнає безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, при розгляді справи суд допустив неповноту та однобічність, у зв'язку з чим викладені в постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

З оскаржуваної постанови суду вбачається, що суддя районного суду дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №241766 від 28.04.2017 року та матеріалів справи, а саме пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, та диску із відеозаписом фіксації події.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали судом встановлено, що суддя районного суду, для перевірки пояснень ОСОБА_2, не дослідив належним чином обставини справи, не допитав жодного свідка правопорушення, а тому передчасно дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2, що свідчить про неповноту і однобічність судового розгляду справи.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 28.04.2017 року о 03 годині 50 хвилин у м. Одеса по вул. Мала Арнаутська керував автомобілем марки «Porshe», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Драгер» алкотест та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Допитаний апеляційним судом ОСОБА_2 пояснив, що він 28.04.2017 року не вживав спиртні напої та взагалі не вживає, в зв'язку із хворобою, а також не керував автомобілем марки «Porshe», номерний знак НОМЕР_1, а спав. Вважає, що протокол відносно нього був складений через конфлікт з поліцейськими, які хотіли його скомпрометувати, як колишнього депутата. Також апелянт пояснив, що в ніч з 27.04.2017 року на 28.04.2017 року він, перебуваючи в готелі «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: АДРЕСА_1, де він працює керуючим та постійно проживає, почув сильний галас, а коли вийшов на вулицю, то побачив, як працівники «Одесреклами» демонтують рекламний щит, що знаходився біля будівлі готелю. Він викликав поліцію, для того, щоб розібратися в ситуації та припинити незаконне демонтування рекламної конструкції. Однак після приїзду працівників поліції стався конфлікт між поліцейськими та ОСОБА_2 через те, що останні не вжили заходів та спостерігали як працівники «Одесреклами» демонтували його рекламний банер, який знаходився перед готелем. Після цього працівники поліції забрали його до відділку поліції, де незаконно протримали його там певний час та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Він дійсно відмовився у відділку від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки вважав, що в цьому немає потреби, так як він не керував автомобілем, а автомобіль знаходився у внутрішньому дворі готелю.

Пояснення ОСОБА_2 об'єктивно підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які були допитані в апеляційному суді та пояснили суду таке.

Свідок ОСОБА_5 апеляційному суду пояснив, що він працюючи охоронцем в охоронній фірмі, яка надає послуги з охорони Готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2», приїхав на виклик, де перебував хвилин сорок. Він бачив як директор готелю намагався зупинити демонтування рекламної конструкції. Поліція, яка приїхала на місце, проігнорувала вимоги ОСОБА_2 припинити дії співробітників рекламної служби, в результаті чого між директором готелю та поліцейськими відбувся конфлікт. Також підтвердив, що ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп'яніння, запаху алкоголю при розмові з ним він не відчував, він був емоційний, але тверезий. Крім того, свідок зазначив, що ОСОБА_2 в його присутності не керував будь-яким транспортним засобом, в машину він не сідав, біля готелю стояли якісь машини, але він не знає, чиї вони були та якої марки.

Свідок ОСОБА_4 апеляційному суду показала, що в той день, приблизно о 00:00 годин вона, працюючи в нічну зміну адміністратором в готелі «ІНФОРМАЦІЯ_2», вийшла на вулицю почувши значний шум, де побачила велику машину та чоловіка, який турбінкою різав рекламний щит, який розташований біля території готелю. Після чого вона пішла покликати керуючого, який вже спускався зі свого помешкання, вони вийшли на вулицю, а потім вона повернулася на своє робоче місце, яке вона не має права залишати надовго. Сам конфлікт продовжувався приблизно години або півтори. Весь цей час керуючий та охоронець знаходились на вулиці, а вже через деякий час забіг охоронець, який попросив льоду для ОСОБА_2, оскільки у останнього була розбита голова. Також свідок зазначила, що в той вечір ОСОБА_2 прийшов у готель приблизно о 22:00 годині та пішов до себе, коли почався шум він був у себе, де і проживає. Вона не відчула запаху алкоголю від керуючого та не бачила, щоб ОСОБА_2 в той вечір керував транспортним засобом, вона не знає, який у нього автомобіль.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_6 пояснив, що в ніч, коли стався конфлікт, він працював охоронцем у готелі «ІНФОРМАЦІЯ_2». Пізно вночі приїхали працівники рекламної служби знімати рекламний щит, коли вийшов директор готелю, то в нього з ними стався конфлікт. Коли приїхали співробітники поліції, у директора з поліцейськими виникла конфліктна ситуація, оскільки вони не реагували на незаконні дії по демонтажу рекламного щитка. Потім коли ОСОБА_2 спіткнувся та впав, він побіг до готелю взяти лід, а коли повернувся, то ОСОБА_2 сидів на задньому сидінні в чорній машині - у джипі, марки якої він не знає, також він не знає чия це була машина, її просто відкрили, щоб ОСОБА_2 зміг присісти, оскільки йому стало погано. Крім того, свідок зазначив, що ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного сп'яніння та він не бачив, щоб директор керував транспортним засобом. Коли у ОСОБА_2 виник конфлікт з працівниками поліції, вони його забрали, потім привезли, щоб взяти паспорт ОСОБА_2 та знову забрали його до відділку поліції.

Таким чином, пояснення ОСОБА_2, а також пояснення допитаних апеляційним судом свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спростовують обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та вказують на те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем марки «Porshe», номерний знак НОМЕР_1.

З метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження обставин справи в судове засідання апеляційного суду також неодноразово викликалися для допиту інспектори поліції, які були на місці події та складали протокол - інспектори роти №3 батальйону №2 УПП у м. Одесі ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, та інспектор роти №1 батальйону №2 УПП у м. Одесі ОСОБА_14, які в судове засідання апеляційного суду не з'явились. На запит апеляційного суду була надана відповідь т.в.о. заступника начальника ДПП УПП у м. Одесі ОСОБА_15, відповідно до якої зазначені працівники проінформовані про необхідність з'явитися в судове засідання на 15:00 годину 30.08.2017 року. Про причини неявки зазначені свідки не повідомили, у зв'язку з чим апеляційний суд вичерпав процесуальні можливості забезпечити явку та допитати вказаних свідків.

Також апеляційним судом викликались свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, пояснення яких містяться в матеріалах справи, однак до апеляційного суду надійшли конверти із позначками про те, що за вказаною адресою про свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ніхто не знає, а свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - за вказаними адресами взагалі не проживають.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд доходить висновку, що показання зазначених вище свідків, які вказали недостовірні адреси у своїх поясненнях, є сумнівними та апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки спростовуються встановленим під час апеляційного розгляду обставинами.

Крім того, апеляційний суд вважає дії працівників поліції протиправними, тому складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставним.

Що стосується диску з відео-фіксацією нагрудної камери поліцейських, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Відповідно до положень п.1.3, п.3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» (далі - Інструкція) затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, необхідність відео-фіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції». Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

З долученого диску відеозапису фіксації події вбачається, що на диску міститься два відео-роліки, що свідчить про порушення вимог п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, а сам факт запису на СD-диску беззаперечно свідчить про те, що цей запис є копією. За таких умов апеляційний суд приходить до висновку про те, що долучений до справи відеозапис не є аутентичним, що не виключає можливого втручання в його зміст. Більш того, в оглянутому апеляційним судом відеозаписі не міститься фіксації події зупинки транспортного засобу, а зафіксовано лише те, як ОСОБА_2 відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння вже у відділку поліції, у зв'язку з тим, що, на його думку, в цьому не було потреби, оскільки він не знаходився в стані алкогольного сп'яніння та за кермом не перебував. Вказане підтверджує показання апелянта в цій частині.

Крім того, з даного відеозапису у ОСОБА_2 не спостерігаються такі ознаки алкогольного сп'яніння як порушення мови чи почервоніння очей, зазначені в протоколі. На відеозаписі поведінка ОСОБА_2 є адекватною та спокійною, зі стійкою ходою та впевненою вимовою.

За наведених обставин, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння не перебував та не керував жодним транспортним засобом, що виключає його обов'язок на вимогу поліцейських пройти медичний огляд на місці зупинки або в медичному закладі, та беззаперечно свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вищевикладені порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також неповнота і однобічність розгляду справи є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана постанова суду - скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294, 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Кліменка В.П. - задовольнити.

Поновити адвокату Кліменко В.П. в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2017 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кліменка В.П. - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 12.06.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб