АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/3951/17Суддя 1 інстанції Борис О. Н.
Номер провадження 33/774/120/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю: ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_2 21 червня 2017 року о 03-50 годині, в м. Кривому Розі по вулиці Вознесенського, буд. 5, керував транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, днз АЕ 86-15 ІА, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_2 16 серпня 2017 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначеної постанови ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, що він не був присутнім у судовому засіданні 04.08.2017 року під час винесення та проголошення оскаржуваної постанови суду, повний текст оскаржуваного судового рішення ним був отриманий лише 09 серпня 2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 080821 від 21 червня 2017 року не може бути допустимим доказом на підтвердження його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, а саме: працівник поліції не надав сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Також апелянт вказує на те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності та відсутності захисника, чим порушив його права, а саме: право знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання тощо.

Крім того, вказує на те, що 04.08.2017 року він їхав на судове засідання Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, але на зупинці по вул. Балхашській йому стало зле, і він був змушений викликати швидку медичну допомогу, яка приїхала на виклик і надала медичну допомогу. В цей же час він зателефонував своєму захиснику та просив щоб він подав клопотання про перенесення слухання справи з поважних причин, але суд порушив норми процесуального права розглянув протокол про адміністративне правопорушення без участі його та захисника.

Не взято до уваги те, що суд першої інстанції не допитав свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та патрульного поліцейського ОСОБА_6, про допит яких захисник заявляв у клопотанні в судовому засіданні.

До того ж, суд не взяв до уваги те, що він не відмовлявся від проходження освідування на стан алкогольного та наркотичного спяніння в закладі охорони здоровя, а наполягав щоб йому надали працівники поліції написати свої заперечення на протокол, пояснення на окремому аркуші, але йому умисно було поліцейськими відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, ст. ст. 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, який у разі його пропущення з поважних причин може бути поновлено органом, що розглядає справу.

Вирішуючи по суті клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зважає на те, що апелянт не був присутнім при розгляді справи судом першої інстанції, заявив відповідне клопотання про поновлення пропущеного строку, повний текст постанови суду його захисник отримав 09.08.2017 р. згідно заяви (а.с. 46), тому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови ОСОБА_2 слід поновити та розглянути справу по суті.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3, кожен окремо, вимоги та доводи апеляційної скарги, підтримали у повному обсязі й наполягали на її задоволенні.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом серії БР № 080821 від 21.06.2017 року про адміністративне правопорушення, де зафіксовано, що водій ОСОБА_2, 21 червня 2017 року о 03-50 годині, в м. Кривому Розі по вулиці Вознесенського, буд. 5, керував транспортним засобом Suzuki Grand Vitara, днз АЕ 86-15 ІА, з ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків та відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та надання пояснень у присутності свідків (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 2-3), які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога для визначення стану спяніння, а також факт відмови від ознайомлення з протоколом, його підписом та надання пояснень. При цьому вказали, що вимога працівника поліції лунала неодноразово, ОСОБА_2 мав явні ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хибку ходу, невиразну мову; відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.06.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 відмовився від медичного огляду та від підпису у висновку (а.с. 4); рапортом інспектора УПП у м. Кривому Розі ДПП від 21.06.2017 року з якого убачається, що екіпажем патрульної поліції був зупинений автомобіль Suzuki Grand Vitara, днз АЕ 86-15 ІА, під керуванням водія ОСОБА_2, який мав явні ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, хибка хода, почервоніння обличчя та поведінка, що не відповідає дійсності, від проходження медичного огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку відмовився, у присутності двох свідків (а.с. 5), CD - диском, який оглянуто та безпосередньо дослідженно суддею в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду у КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», у присутності двох свідків.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 080821 від 21 червня 2017 року, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Що стосується доводів ОСОБА_2, з приводу того, щосуд першої інстанції розглянув справу за його відсутності та відсутності захисника, чим порушив його права, апеляційний суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 до суду 04.08.2017 року не прибули, ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в повідомленні (а.с. 30), про причину не явки суду не повідомив. 04 серпня 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 направив до канцелярії Жовтневого суду м. Кривого Рогу заяву, у якій просив розгляд протоколу про адміністративне правопорушення відкласти, посилаючись на хворобливий стан його довірителя, проте жодних підтверджень до клопотання не надав (а.с. 31).

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 згідно його клопотання (а.с. 9) з матеріалами адміністративної справи був ознайомлений у повному обсязі 12 липня 2017 року, а також особисто правопорушник ОСОБА_2 17 липня 2017 року ознайомився з матеріалами адміністративної справи (а.с. 10).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про можливість розгляду справи відносно ОСОБА_2 по суті, оскільки згідно вимог ст. 268 КУпАП, неявка правопорушника не є перешкодою для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, щовін не відмовлявся від проходження освідування на стан алкогольного та наркотичного спяніння в закладі охорони здоровя, то ці доводи суд також вважає безпідставними, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 декілька разів лікарем були надані та розяснені інструкції з приводу проходження медичного огляду із застосуванням спеціального засобу, проте всупереч цьому, ОСОБА_2 ухилявся від виконання інструкцій при проходженні огляду, шляхом ненадання можливості провести його у необхідному обсязі.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, щопротокол про адміністративне правопорушення серії БР № 080821 від 21 червня 2017 року не може бути допустимим доказом на підтвердження його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, а саме: працівник поліції не надав сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки такий огляд був проведений працівниками поліції у відповідності до законодавчих вимог, регламентуючих порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Окрім того, як вбачається з відеозапису бодікамери працівника поліції, ОСОБА_2 не прохав у інспектора поліції надати йому для огляду сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки перед проведенням огляду та інструкції з його експлуатації, оскільки останній відмовився від проходження перевірки на алкогольний, наркотичний чи інший стан спяніння.

Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначений протокол про адміністративне правопорушення складено інспектором І роти батальйону № 4 УПП в м. Кривий Ріг лейтенантом поліції ОСОБА_8 з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254256 КУпАП, й жодних підстав вважати його не допустимим доказом, суд апеляційної інстанції не вбачає.

В судове засідання були викликані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно клопотання захисника ОСОБА_3, які були повідомлені належним чином про час та день слухання адміністративної справи, але не зявились до суду апеляційної інстанції.

Під час підготовки до судового розгляду судом було досліджено пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є послідовними, узгоджуються між собою та підтверджуються записом з бодікамери працівника полції, тому в апеляційного суду немає підстав вважати пояснення свідків недостовірним доказом по даній справі.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 080821 від 21 червня 2017 року.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не надано.

При апеляційному перегляді порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2017 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жотвневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 липня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1