А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

07.09.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., перевіривши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, які подав адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Мукачева, вул. І. Франка, 1 «б» / 508, Закарпатської області, гр. України, українець,

визнаний винним у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнуто зі ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320,00 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 30 квітня 2017 року о 02-й годині 50 хвилин біля будинку № 216 по вул. Лучкая в м. Мукачеві, ОСОБА_2 керував автомобілем марки ЗАЗ Daewo T13110, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та координації рухів), від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги передбачені п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, 01 травня 2017 року о 00 годин 50 хвилин біля будинку № 56 по вул. І. Франка в м. Мукачеві, ОСОБА_2 керував автомобілем марки ЗАЗ Daewo T13110, державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, що підтверджується проведеним у встановленому законом порядку в Мукачівській ЦРЛ оглядом на стан спяніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_1 вказує на те, що строк на апеляційне оскарження пропустив із поважних причин. Посилається на те, що ОСОБА_2 не було відомо про те, яке рішення судом було прийнято 30.05.2017, оскільки постанова йому не була оголошена, а її копію він отримав 08.06.2017; що 19.06.2017 до апеляційного суду ним була направлена апеляційна скарга разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 30.05.2017, однак, постановою судді апеляційного суду від 07.08.2017, яку він отримав 23.08.2017, у задоволенні вказаного клопотання було неправомірно відмовлено з підстав недоведеності поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді від 30.05.2017, як такий, що пропущений із поважних причин. В апеляційній скарзі вказується на те, що постанова судді є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом під час розгляду справи не дано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, зокрема, протоколам про адміністративні правопорушення, не було викликано та допитано свідків події, не досліджено відеозапис із місця події, чим було порушено право особи на справедливий судовий розгляд. Просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови в поновленні строку на апеляційне оскарження з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, апеляційним судом повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 30.05.2017, що свідчить про те, що відповідно до ст. 294 КУпАП останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 09.06.2017.

З матеріалів справи також убачається, що апеляційна скарга разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, здані на пошту 28.08.2017 (а. с. 61).

Підстави, на які посилається адвокат ОСОБА_1 у підтвердження поважності причин пропуску строку, зокрема, на те, що ОСОБА_2 не було відомо про те яке рішення судом було прийнято 30.05.2017, оскільки постанова йому не була оголошена, а її копію він отримав лише 08.06.2017; що 19.06.2017 до апеляційного суду ним була направлена апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 30.05.2017, однак, постановою судді апеляційного суду від 07.08.2017, яку він отримав 23.08.2017, у задоволенні вказаного клопотання було неправомірно відмовлено, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку з огляду на наступне.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 був присутній під час розгляду справи та оголошенні постанови, а тому, доводи клопотання про те, що ОСОБА_2 не було відомо про те яке рішення судом було прийнято 30.05.2017, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі не підтверджені жодними доказами.

Указане вище свідчить про те, що у правопорушника ОСОБА_2 була можливість подати апеляційну скаргу в передбачений законом десятиденний строк, однак, як убачається з матеріалів справи, представник останнього в перший раз подав апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження на пошту 19.06.2017 (а. с. 57), тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження постанови, і постановою судді апеляційного суду від 07.08.2017 наведені в клопотанні доводи визнано неповажними й у його задоволенні відмовлено, після чого, повторно звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження 28.08.2017.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що адвокатом ОСОБА_1 не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, що пропущений строк є значним, у звязку із чим у поновленні строку слід відмовити.

При оцінці доводів клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови судді місцевого суду та прийнятті судового рішення враховуються положення ст. 294 КПаПУ, відповідно до яких початок відліку перебігу строку на оскарження постанови розпочинається саме з моменту її винесення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити адвокату ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2017 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним у вчиненні передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративних правопорушень із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Апеляційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами повернути адвокату ОСОБА_1, як особі, що їх подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан