Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/671/17
Єдиний унікальний № 311/1436/17 Головуючий в 1-й інстанції - Сидоренко Ю.В.
Категорія - ст. 122-4, ст. 124, ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції - Білоконев В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2017 року, в якій останній також порушує питання щодо поновлення йому строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2017 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ст. 130 ч.1 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, яки мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути зі ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 320 грн.

Як зазначено в постанові, 19.05.2017 року об 11-55 год., ОСОБА_3, рухаючись по вулиці Театральній в м. Василівка Запорізької області, керував автомобілем НОМЕР_1 та при зміні напрямку руху не впорався з керуванням і скоїв наїзд на автомобіль «Форд» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_4.), який стояв припаркований на узбіччі. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих осіб немає. При цьому, водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 знаходився з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, хитка хода), від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився в присутності двох свідків та водій ОСОБА_3 з місця пригоди зник, та своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.10.1, 2.5, 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, кваліфікуючими ознаками якого є: залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні; адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення водіями ПДР, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна; адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що знижує увагу та швидкість реакції.

Захисник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що в судовому засіданні ОСОБА_3 не був присутнім, а тому не знав про винесення постанови, фактично дізнався про існування постанови суду лише 29.06.2017 року.

По суті скарги просить постанову судді суду першої інстанції скасувати у зв`язку з порушеннями, передбаченими ст. 268 КУпАП та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи наведені у скарзі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для поновлення захиснику ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді від 26 червня 2017 року з огляду на наступне.

Відповідно до норм, викладених у статті 289, частині 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення про виклик ОСОБА_3 на слухання справи на 8.40 годину 20 червня 2017 року.

Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього.

20.06.2017 року до суду надано ОСОБА_3 заяву з проханням відкладення розгляду справи, оскільки він не може з'явитися за станом здоров'я та перебуває на лікарняному.

Вдруге, 26.06.2017 року, в судове засідання ОСОБА_3 не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку.

На думку судді, суд першої інстанції законно та обґрунтовано повторну неявку ОСОБА_3 в судове засідання, яке призначене на 09-00 годину 26.06.2017 року, розцінив як неповажну, оскільки жодних належних документальних підтверджень поважності причин неявки за станом здоров'я суду не було надано, лікарняний лист медичної установи, на який посилався ОСОБА_3 у поданій ним заяві від 26.06.2017 року, не долучений.

Крім того, з доданої до заяви копії з медичної картки, яка має нечитаємий вигляд, взагалі не вбачається: кому саме належить надана амбулаторна картка, якою саме медичною установою вона видана та який саме призначений особі діагноз, який би не дозволяв особі бути присутньою в залі судового засідання під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, в матеріалах адміністративної справи є письмова заява ОСОБА_3 про відкладення її розгляду внаслідок його хвороби, проте з цієї заяви вбачається, що вона була подана до канцелярії суду особисто ОСОБА_3 і не напередодні, а саме в день розгляду справи 26.06.2017 року (за 10 хвилин до початку судового засідання), оскільки заява надійшла і була зареєстрована належним чином саме о 08 год. 50 хвилин 26.06.2017 року. До цієї заяви також ОСОБА_3 була долучена копія з медичної картки приналежності невідомій особі, яка має нечитаємий вигляд, проте жодних даних про те, що ОСОБА_3 за станом здоров'я не міг бути присутнім в судовому засіданні з поважних причин чи потребує стаціонарного чи амбулаторного лікування, яке перешкоджає його участі в судовому засіданні, ця виписка не містить, як і даних про те, що ОСОБА_3 був звільнений від роботи шляхом видачі лікарняного листка.

Тому, неявку в судове засідання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 суд обґрунтовано розцінив як умисне затягування розгляду по суті справи про адміністративне правопорушення, враховуючи при цьому, що строк розгляду справи, згідно вимог ст.277 КУпАП, становить п'ятнадцять днів.

Доводи захисника ОСОБА_2 щодо того, що ОСОБА_3 в приміщенні суду не було, а лише його батько приніс клопотання, підписане останнім, викликає сумніви щодо достовірності, є голослівними і нічим не підтверджуються.

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об'єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Вищевказану постанову судом винесено 26.06.2017 року, апеляційну скаргу захисник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 подав лише 17.08.2017 року, що загалом складає більше місяця пропущеного строку на оскарження цієї постанови.

За таких обставин, посилання захисника ОСОБА_2 про неможливість своєчасного оскарження постанови від 26.06.2017 року, та поважність причин пропуску цього строку, не заслуговують на увагу та не можуть свідчить про наявність перешкод у реалізації права на оскарження вищевказаної постанови.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав які б свідчили про поважність пропуску захисником ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження постанови судді від 26.06.2017 року, а тому доходить висновку про відмову у поновленні останньому строку на апеляційне оскарження цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

відмовити захиснику ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Василівського районного суду Запорізької області від 26 червня 2017 року, у зв'язку з чим повернути йому апеляційну скаргу із доданими до неї матеріалами.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.М. Білоконев