АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1034/17 Головуючий І інстанції -
Справа № 642/2440/17 Вікторов В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Бездітко В.М., за участю секретаря Михайлюка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката Лапко Віктора Петровича в інтересах ОСОБА_4на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року про притягнення ОСОБА_4до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 14.05.2017 року складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4

Відповідно до протоколу БР № 227038, 14.05.2017 р., о 12 год. 40 хв., водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Харкові на перехресті вул. Благовіщенська та вул. Різдвяна, в районі будинку № 8 по пров. Лопанському, виконуючи поворот ліворуч не переконався, що це буде безпечно й не створить перешкоду іншим учасникам руху, та не надав дорогу автомобілю «TOYOTA RAV 4» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, що рухався в попутному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA RAV 4».

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків.

ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду адвокат Лапко В.П., який дії в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова районного суду винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовані норми матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясуванням судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, формально підійшов до встановлення обставин справи.

Просить постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року скасувати, провадження у справі закрити.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута за відсутністю особи, коли є данні про своєчасне її сповіщення і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. ОСОБА_4 та його адвокат Лапко А.П. в призначене судове засідання не з'явилися, повідомлялись належним чином відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП (а.с. 58-62).

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Виходячи з положень ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню виходячи з наступного.

Згідно ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (правопорушення). Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 2.10 «а» ПДР України, зобов'язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди , негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.4 ПДР України, на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

За порушення вимог зазначених пунктів ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП). У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia»,- заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.)ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи із сталої практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia) з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції»,

Притягаючи ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, районний суд не виконав вимоги ст. 280 КУпАП, а саме не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Відповідно до ст. 251 КУпАП суд належним чином не дослідив докази наявні в матеріалах справи.

Районний суд не врахував данні схеми ДТП відносно механічних пошкоджень, а саме: у автомобіля НОМЕР_1, розбита фара, деформація правого переднього крила, правих передніх дверей, правої частини переднього бамперу, деформація капоту, пошкодження ЛФП даних частин, деформація диску переднього правого колеса.

У автомобіля «TOYOTA RAV 4» д.н.з. НОМЕР_2, розбита ліва передня фара, деформація лівої частини переднього бамперу, лівого переднього крила з пошкодженням ЛФП даних частин (а.с. 1).

Схема місця ДТП, складена поліцейським Осадчим М.О. не відповідає фактичним обставинам, за яких сталось ДТП, які описані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, в протоколі вказано, що ОСОБА_4 виконував поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечно й не створить перешкоду іншим учасникам руху, та не надав дорогу автомобілю «TOYOTA RAV 4» під керуванням водія ОСОБА_5, що рухався в попутному напрямку.

Проте, на схемі ДТП рух автомобілів вказаний як зустрічний.

Відповідно, при виконанні повороту ліворуч, внаслідок чого, як вказано в протоколі, сталось зіткнення, механічні пошкодження на автомобілі «ГАЗ 31029» могли бути з лівої сторони (а.с. 2).

Тобто, з механічних пошкоджень автомобілів та схеми місця ДТП вбачається, що водій ОСОБА_4 не міг технічно виконувати поворот ліворуч, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що ДТП сталось з вини ОСОБА_4 та, відповідно, вважати постанову суду законною та обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги адвоката Лапко А.П. про наявність вини водія ОСОБА_5, що спричинило пошкодження транспортних засобів апеляційний суд позбавлений можливості розглянути.

Предметом перегляду в суді апеляційної інстанції є зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 227038 від 14.05.2017 року відносно ОСОБА_4 про порушення ним вимог п.п. 10.1,10.4 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 не складався. Відтак, у розумінні положень ст.ст. 254, 256, 257, 279, 294 КУпАП, даний факт позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_5 в межах провадження по даній справі.

З матеріалів справи видно, що ДТП мало місце і ця подія була зафіксована працівниками поліції.

Таким чином, враховуючи що подія мала місце, а довести або спростувати з дотриманням вимог чинного законодавства за наявними матеріалами справи складу правопорушення неможливо, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначені вимоги закону позбавляють органи (посадові особи), уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, вирішити питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення та вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Оскільки на час розгляду справи апеляційним судом наявні обставини, що виключають провадження у справі, відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП постанова районного суду про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі вказаної статті.

Заявлене адвокатом Лапко В.П. клопотання про призначення авто технічної експертизи у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 124 КУпАП, підлягає залишенню без розгляду, оскільки наявні обставина, що виключають провадження у справі, що не позбавляє можливості учасників ДТП відповідно до ст. 40 КУпАП звернутися в порядку цивільного процесу та заявляти відповідні клопотання.

Керуючись ст.ст. 247, 287, 288, 289, 294, 295, 296 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Лапко Віктора Петровича в інтересах ОСОБА_4задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_4за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко