Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/532/17 Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І. М.
Категорія ч. 2 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2017 року м.Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В. з участю секретаря Воробей Д.О., апелянта ОСОБА_1, представника ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в :

Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2017 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400

гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державної судової адміністрації судовий збір в розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 12.03.2017 року близько 10 год. 25 хв. в с.Ставки, Радомишльського району, Житомирської області по вул. Центральна, керував автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, був обстежений в Радомишльській ЦРЛ.

На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу з доповненнями, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує фактичні обставини та вказує, що він не був в стані алкогольного сп'яніння за кермом транспортного засобу.

Вважає, що постанова суду є необґрунтованою, судовий розгляд проведено неповно та упереджено, висновки суду ґрунтуються на його думку виключно на припущеннях, а судове рішення є невмотивованим.

Вказує, на неправильне зазначення в протоколі місця вчинення правопорушення, часу складення адмінпротоколу та медичного висновку, що очевидно містять суперечності, а також неправильну кваліфікацію його дій за ознакою повторності, оскільки зазначена обставина не підтверджувалась матеріалами справи на момент складання протоколу та не відображена у фабулі правопорушення.

Вважає, що суд безпідставно взяв до уваги медичний висновок у якому не вказаний рівень проміле алкоголю.

Зазначає про неправомірні дії працівників поліції, які неправомірно вилучили в нього водійське посвідчення та в кайданках завезли до закладу охорони здоров'я, вказані працівники поліції мають до нього неприязні відносини.

Також, на думку апелянта суд повинен був визнати недійним проведений медичний огляд у закладі охорони здоров'я, оскільки він наголошував на проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці події чого проведено не було і що є порушенням процедури медичного огляду встановленої нормативними актами.

Працівники поліції не здійснили його відсторонення від керування транспортними засобами, що на його думку додатково підтверджує ту обставину що він не перебував за кермом автомобіля, а свідки не були допитані у судовому засіданні.

На його думку, суд при визначенні виду покарання не встановив обставин, що пом'якшують або обтяжують вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її матеріальний стан та призначив покарання, що є занадто суворим, оскільки на даний час він є безробітним, має вагітну дружину та неповнолітню дитину, транспортний засіб є єдиним джерелом доходу в родині.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції зокрема протоколом про адміністративне правопорушення та результатами медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, згідно яких, 12.03.2017 року на час медичного огляду в 11 год. 15 хв. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Раніше, 18.05.2016 року, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП Деснянським районним судом м. Києва та до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 3400 грн., що також підтверджувалось матеріалами справи.

Дані, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи відсутні, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Сам ОСОБА_1 не заперечує перебування в стані алкогольного сп'яніння на момент вимоги працівників поліції пройти медичний огляд, а лише стверджує, що не керував транспортним засобом у такому стані.

Разом з тим, зазначена обставина спростовується поясненнями самого ОСОБА_1, в протоколі про адміністративне правопорушення де він зазначив, що випив пива та їхав додому, а також поясненнями працівника поліції ОСОБА_3, який вказав, що за зверненням у чергову частину мешканця населеного пункту про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та створення загрози його діями оточуючим виїхав на місце де виявив останнього поруч з його автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Зазначені докази, а також відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень при складанні протоколу та проходженні медичного огляду щодо правомірності вимог працівників поліції пройти медичне освідування у зв'язку з керуванням транспортним засобом, а також непереконливих пояснень ОСОБА_1 про те у який спосіб він, не керуючи транспортним засобом, прибув до місця де у нього поруч з автомобілем було виявлено ознаки сп'яніння на думку апеляційного суду свідчать про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи.

Не спростовують висновки суду і пояснення свідків захисту ОСОБА_4, ОСОБА_5, які лише були очевидцями спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції.

Суд апеляційної інстанції не знаходить істотних порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а доводи апелянта, що у протоколі та медичному висновку невірно зазначено місце правопорушення,час складання, не зазначено свідків вважає надуманими, оскільки згідно протоколу місцем вчинення правопорушення є с. Ставки Радомишльського району, а правопорушення вчинено о 10 год. 23 хв.

Як вбачається з медичного висновку час направлення на медичний огляд 11 год. 10 хв., що не суперечить часу складання протоколу про адміністративне правопорушення 11год. 20 хв.

Відсутність у протоколі даних про свідків на думку суду не є підставою для визнання його неналежним доказом, оскільки у відповідності з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП лише проведення огляду працівником поліції з використанням спеціальних засобів вимагає присутності двох свідків.

Натомість огляд ОСОБА_1 було проведено у медичному закладі.

За змістом ст. 266 КУпАП огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я та складання висновку за результатами огляду проводитися в присутності працівників поліції та не вимагає присутності свідків.

Доводи ОСОБА_1 про те, що медичний огляд проведено в медичному закладі з порушеннями вимог ст. 266 КУпАП, апеляційний суд вважає безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МОЗ та МВС 09.11.2015 р. №1452/735 проведення лабораторних досліджень (відібрання зразків біологічного середовища) обов'язкове лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я і саме у акті зазначається за яким ознаками лікар дійшов висновку про перебування особи у стані сп'яніння, в тому числі зазначаються показники спеціального засобу.

Системний аналіз вказаних положень нормативних актів на думку суду апеляційної інстанції, вказує, що огляд на стан сп'яніння в медичному закладі проведений з ОСОБА_1, а не на місці складання протоколу працівником поліції не є порушенням, яке дає підстави для визнання висновку медичного закладу недійсним, оскільки в даному випадку гарантує йому більш точне і професійне обстеження стану медичним фахівцем.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважати його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника апеляційний суд не вбачає.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2017 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук