ПОСТАНОВА

Справа №521/13927/17

Номер провадження 3/521/5806/17

23.11.2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси під головуванням судді Передерко Д.П., при секретарі Періжок Г.О., за участю прокурора Полякова Р.А., захисника адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали які надійшли з УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, яка народилась 07.08.1962 року, громадянки України, колишньої заступниці начальника Управління начальника відділу контролю за переміщенням товарів управління організації митного контролю Одеської митниці ДФС, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2017 року між ТОВ «Автофортуна» в особі директора ОСОБА_3 в подальшому «Комісіонер» та ОСОБА_4, який діяв за дорученням ОСОБА_2 в подальшому «Комітент» був укладений договір комісії № 0665 згідно якого «Комітент» передає, а «Комісіонер» приймає на себе обов'язки з реалізації транспортного засобу марки Hyundai Santa FE, номер кузову KMHSH81WP8U369536.

На підставі договору комісії № 0665 сторонами був здійснений огляд технічного стану транспортного засобу, що відобразилось в підписаному ними акті технічного стану транспортного засобу № 0665 від 04.04.2017.

Надалі на виконання зазначеного договору між «Комітентом» та «Комісіонером» був підписаний акт приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин №665 від 04.04.2017р.

Після цього між ТОВ «Автофортуна» в особі директора ОСОБА_3 та громадянином ОСОБА_5 був укладений договір купівлі-продажу № 0665 від 04.04.2017 автотранспортного засобу марки Hyundai Santa FE, номер кузову KMHSH81WP8U369536.

Відповідно до п.3 Договору ціна за вище вказане авто складає 332570.38 грн. та відповідно до п.2 вказаного договору передача автотранспортного засобу Продавцем Покупцеві здійснюється тільки після повної оплати авто.

Так, 04.04.2017 року, покупець оплатив продавцю вартість автотранспортного засобу марки Hyundai Santa FE у розмірі 332570.38 грн., а останній передав йому авто.

Після цього посадовою особою Територіального сервісного центру на підставі заяви № 115807709 від 04.04.2017, поданої ОСОБА_5, було проведено перереєстрацію за ним автотранспортного засобу марки Hyundai Santa.

ОСОБА_6, 332570,38 гривень від продажу транспортного засобу Hyundai Santa FE є доходом ОСОБА_2, що потребує додаткових заходів фінансового контролю.

Таким чином, доход ОСОБА_2 у вигляді 332570.38 гривень від продажу авто Hyundai Santa FE перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, що свідчить про суттєві зміни у майновому стані.

За таких умов, у колишнього заступника начальника Управління - начальника відділу контролю за переміщенням товарів управління організації митного контролю Одеської митниці ДФС ОСОБА_2 виник обовязок, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово повідомити про це НАЗК, тобто, упродовж періоду часу з 00:00 год. 05.04.2017 по 23:59 год 14.04.2017 у ОСОБА_2 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_2 взагалі не подала повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, тобто порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи субєктом, на якого поширюються вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення встановленого законом десятиденного строку, не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме - про факт отримання доходу у розмірі 332570.38 гривень від продажу автотранспортного засобу марки Hyundai Santa FE, який перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, з'явившись до суду, свою вину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні не визнала та пояснила, що в 2008 році нею був придбаний автомобіль Hyundai Santa FE. В кінці 2015 - на початку 2016 року на цьому автомобілі двічі вийшов з ладу двигун, який за свій рахунок полагодив її знайомий ОСОБА_7 Коштів, які ОСОБА_2 повинна була віддати ОСОБА_7 за роботу в неї не було тому, з метою погашення боргу та виниклими сімейними обставинами, в 2017 році нею було прийнято рішення про передачу цього автомобіля ОСОБА_7 у рахунок боргу. У звязку із цим, вона надала генеральну довіреність з правом відчуження та продажу ОСОБА_7, за умови що всі борги будуть нею погашені після здійснення фактичного продажу транспортного засобу. В подальшому, 4.08.2017 року їй стало відомо про укладення «договору купівлі-продажу транспортного засобу» від 04.04.2017 року, в якому ТОВ «Автофортуна» в особі ОСОБА_3 продала транспортний засіб Hyundai Santa FE ОСОБА_5 У звязку з цим 08.08.2017 нею була здійснена спроба внести інформацію в електронну декларацію про зміни в майновому стані, але зясувалось що внесення такої інформації (продаж транспортного засобу сторонніми особами) не передбачена програмою електронного декларування. В звязку із цим, вона звернулася до Голови НАЗК з метою отримання розяснень з питань внесення інформації в електронну декларацію про зміни в майновому стані, проте до цього часу таких розяснень на її адресу не надійшло.

Допитаний за клопотанням ОСОБА_2 свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що в кінці 2015 року до нього звернулась його знайома ОСОБА_2 з проханням ремонту її автомобіля Hyundai Santa FE, на що він дав свою згоду. Після ремонту, через два тижні, автомобіль знову вийшов із ладу та ним знову було здійснено його ремонт. В обох випадках автомобіль піддавався складному ремонту, у звязку з чим ним була витрачена значна сума коштів. У звязку із цим, ОСОБА_2, надала йому генеральну довіреність з правом відчуження та продажу автомобіля, за умови що всі борги будуть нею погашені та отримані від продажу транспортного засобу кошти ОСОБА_7 залишить собі. З метою продажу автомобіля, він надав від свого імені довіреність іншій особі з правом її продажу. Про обставини продажу йому нічого не відомо, але в подальшому, після продажу автомобіля він отримав суму у розмірі близько 10 000 доларів США. В підтвердження наявності боргу з боку ОСОБА_2 свідок надав відповідні розписки.

Вислухавши доводи особи, яка притягується до відповідальності, дослідивши докази, залучені до матеріалів адміністративного провадження, суд вважає встановленим факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні названих повністю підтверджується наданими до суду матеріалами адміністративної справи, а саме:

- копією наказа №143-к від 6.07.2017 року про призначення ОСОБА_2 на посаду державного службовця;

- витягом з офіційного сайту НАЗК з інформацією про субєкта декларування ОСОБА_2 за 2016 рік;

- копією реєстраційної картки ТЗ;

- копією договору купівлі-продажу транспортного засобу 4.04.2017 року;

- обліковими даними територіального сервісного центру 2641;

- актом огляду реалізованого транспортного засобу від 4.04.2017 року;

- договором комісії №0665 від 4.04.2017;

- угодою №0665 від 4.04.2017 року про купівлю продаж з третіми особами;

- копією витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна;

Оцінюючи доводи ОСОБА_2, які на її думку свідчать про її невинуватість, суд не погоджується з цими доводами виходячи з наступного.

Положення ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» покладають на державного службовця, в статусі якого ОСОБА_2 перебувала на період вчинення адміністративного правопорушення, виконувати певні дії, а саме: у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

ОСОБА_6 покладає на субєкта декларування обовязок бути обізнаним у своєму майновому стані і у випадку його зміни, повідомляти уповноважений орган про такі зміни. Враховуючи ці положення, суд вважає, що ОСОБА_2, маючи намір продати належний їй автомобіль, повинна була прийняти необхідні заходи для своєї поінформованості про вчинення правочину по відчуженню належного їй майна з метою виконання вимог Закону.

Крім того, суд не сприймає у якості доводів невинуватості, твердження ОСОБА_2 про те, що вона фактично не отримала гроші від продажу автомобіля, оскільки судом встановлено, що передавши ці гроші в рахунок боргу ОСОБА_7, ОСОБА_2 фактично розпорядилася доходом від продажу автомобіля за власним розсудом.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про неможливість з технічних причин своєчасно внести інформацію до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, суд також не може сприймати ці доводи, оскільки ОСОБА_2 під час розгляду справи у суді не надані докази, які вказують на наявність обставин, які б унеможливлювали своєчасне вчинення нею дій по декларуванню отриманого доходу.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 своїми діями скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч.2 КУпАП, а саме: не повідомила уповноважений орган про суттєві зміни у майновому стані.

Обставин, що обтяжують чи помякшують відповідальність, у судовому засіданні не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, інші обставини справи, суд вважає, що необхідним і достатнім для попередження нових правопорушень та виховання особи буде накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді мінімального штрафу.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 КУ про АП України, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України (01601, місто Київ, вулиця Липська, 18/5) судовий збір в сумі 320 гривень 00 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.)

На постанову може бути подана апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови

Головуючий: ПЕРЕДЕРКО Д.П.