АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/1259/17 Головуючий І інстанції -
Категорія: ст. ст. 124, 122-4 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

захисника - Трофіменко М.С.,

потерпілого - ОСОБА_5,

представника потерпілого - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 адвоката Трофіменко Максима Сергійовичана постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Інспектором поліції ОСОБА_7 29.06.2017 року складені протоколи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії БР № 098325, 16.06.2017 року о 11-30 год. в м. Харкові по белгородському шосе водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, змінив напрямок руху в результаті чого скоїв зіткнення з велосипедом гр. ОСОБА_5, чим заподіяв матеріальні збитки.

ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 098326, 16.06.2017 року о 11-30 год. в м. Харкові по белгородському шосе водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, став учасником ДТП, після чого місце ДТП залишив.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.10 та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у здійснені правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців; за ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п'ятдесят п'ять) грн. на користь держави.

В силу ст. 36 КУпАП остаточно піддано його адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, стягнуто 320 грн. судового збору на користь держави.

Не погодившись з постановою суду захисник ОСОБА_3 адвокат Трофіменко М.С. подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначив наступне.

Постанова районного суду прийнята із значними порушеннями норм матеріального та процесуального права, недотриманням принципів провадження у справах про адміністративне правопорушення, без повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

При складані протоколів про адміністративні правопорушення 29.06.2017 року ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначив, що ДТП не вчиняв, що свідчить про невизнання ним вини. Районним судом належним чином не повідомлено ОСОБА_3 про час та місце судового розгляду, в наслідок якого він не мав можливості захистити свої права.

Складена схема ДТП не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Схема місця ДТП не містить посади, прізвища, ім'я, по батькові та особистого підпису особи поліцейського. Вважає це суттєвим порушенням та свідчить про недопустимість даного доказу.

Просить скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2017 року та закрити провадження у справі за ст. 38 КУпАП з врахуванням недоведеності вини ОСОБА_3

В клопотанні про поновлення строку захисник ОСОБА_3 адвокат Трофіменко М.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду посилаючись, що в судове засідання ОСОБА_3 викликаний не був, про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався 22.09.2017 року з ЄДРСР, копія оскаржуваної постанови від суду не отримуав (а.с. 45).

Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити клопотання адвоката Трофіменко М.С. поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 його захисника Трофіменко М.С., які апеляційну скаргу підтримали, пояснення потерпілого ОСОБА_5 його представника адвоката ОСОБА_6, які апеляційну скаргу не визнали, проти її задоволення заперечували, допитавши свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Пункт 2.10 ПДР України, зобов'язує водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди :

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання до медичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров'я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

За порушення вимог зазначеного пункту ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 122-4 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця ДТП, до якої вони причетні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, крім протоколів, підтверджується:

- висновком за результатами перевірки матеріалу дорожньо-транспортної пригоди ЄО № 17585 від 16.06.2017 року з якого видно, що 19.06.2017 року в провадження відділу УПД ГУНП в Харківській області надійшов матеріал по факту ДТП за участю гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає: АДРЕСА_1, який отримав тілесні ушкодження в наслідок ДТП, що мала місце 16.06.2017, приблизно о 11-30 год. по Белгородському шосе у м. Харкові.

В ході проведення перевірки по факту отримання тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_5 встановлено, що 16.06.2017 року приблизно о 11-00 год. рухаючись на вело сипець по белгородському шосе на відстані 585,5 метрів у напрямок вул. Третя Тиха. В цей самий час у попутному напрямку, рухався автомобіль НОМЕР_1 під керуванням невстановленого водія, який скоїв ДТП та місце залишив. В наслідок пригоди гр. ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Проведеними розшуковими заходами було встановлено, що 16.06.2017 року автомобілем НОМЕР_1 керував гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає: АДРЕСА_2 (а.с. 3-4);

- поясненнями гр. ОСОБА_9 відповідно до яких 16.06.2017 року близька 11-30 год. він рухався на велосипеді зі сторони П'ятихаток в напрямку м. Харкова. Паралельно його руху по Дороші їхав велосипедист, до нього під'їхав автомобіль RAV4, вони про щось розмовляли, потім водій автомобіля умисно вильнув в право та випхав велосипедиста на узбіччя. Велосипедист від зіткнення впав. Водій автомобіля НОМЕР_2, не зупинився, уїхав з місця ДТП (а.с. 14);

- поясненнями гр. ОСОБА_10 16.06.2017 року він рухався по шосе в напрямку м. Харкова із П'ятихаток. Спостерігав як попереду нього до його товаришу під'їхав чорний автомобіль, призупинився, в подальшому почав наїжджати на велосипедиста, після чого він впав на узбіччя. (а.с. 15);

- поясненнями потерпілого ОСОБА_5, які він підтвердив у суді, в яких він зазначив, що 16.06.2017 року рухався на велосипеді по Білгородському шосе близько 11-30 год. із П'ятихаток в напрямку м. Харкова. Проїхав 1,5 км від П'ятихатської церкви з ним зрівнявся автомобіль НОМЕР_1 у них виникла розмова. Після чого водій автомобіля НОМЕР_1 різко вивернув кермо в право вдаривши його боком автомобіля по керму велосипеда в наслідок чого він впав на узбіччя.

Водій автомобіля НОМЕР_1 бачивши, що ОСОБА_5 впав, не зупинився. Автомобілі, які рухалися, подавали йому подавали звукові сигнали. Водій автомобіля, який рухався позаду - ОСОБА_11 під'їхав до ОСОБА_5 та викликав швидку допомогу та поліцію (а.с. 16).

Отримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень підтверджується:

- висновком КЗОЗ «Харківської міської клінічної лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мєщанінова» № 10/9360 від 16.06.2017 року відповідно до якого ОСОБА_5 встановлений діагноз: «ушиб, гематома ссадина в области правого коленного сустава. Ушиб ссадины в области левого коленного, левого локтевого сустава. Ушиб, ссадина в области левой подзвдошной кости » (а.с. 16, 68).

Допитаний під час апеляційного перегляду постанови суду свідок ОСОБА_9 підтвердив обставини ДТП та пояснив суду, що 16.06.2017 року їхав на велосипеді по дорозі, бачив як автомобіль Toyota чорного кольору порівнявся з ОСОБА_5, через декілька секунд вильнув в право в наслідок чого останній впав на узбіччя. Впевнений, що відбулося зіткнення з велосипедом ОСОБА_5 Водій автомобіля Toyota не зупинився та на великій швидкості поїхав далі. Також на запитання суду відповів, що водій в автомобілі був один.

Судові засідання в апеляційному суді призначалися не одноразово, в судових засіданнях 25.10.2017, 15.11.2017 ОСОБА_3 пояснював, що рухався на своєму автомобілі, робив зауваження ОСОБА_5 те, що останній впав він бачив, не зупинився тому, що поспішав.

Згодом пригадав, що разом з ним в автомобілі знаходився його знайомий ОСОБА_8 який може підтвердити обставини події, яка сталась 16.06.2017 року.

Допитаний як свідок ОСОБА_8 апеляційному суду пояснив, що 16.06.2017 року о котрій годині не пам'ятає, їхав разом з ОСОБА_3 сидів з права тримав двері, бачив велосипедиста який рухався посередині дороги. Виїхавши на обгін ОСОБА_3 зробив зауваження велосипедисту, який на зауваження відповів у грубій формі. Зіткнення не чув, проїхавши деяку відстань ОСОБА_3 повідомив, що велосипедист впав. Сам моменту коли велосипедист впав не бачив.

Пояснення свідка ОСОБА_8 апеляційним судом оцінюються критично.

В своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що 16.06.2017 року приблизно о 15-50 год. керував автомобілем НОМЕР_1, рухався по Білгородському шосе в напрямку від П'ятихаток до лісопарку, побачив перешкоду на дорозі у вигляді велосипедиста. Дочекавшись звільнення зустрічної смуги, виконав обгін, відкрив вікно та в ввічливій формі (був гарний настрій) зробив зауваження велосипедисту, про те що в трьох метрах праворуч є спеціально виділена смуга для руху велосипедів. Отримавши відповідь в грубій формі, не бажавши вступати в спір закрив вікно та продовжив рух. Контакту з автомобілем не було, чому велосипедист впав не розуміє (а.с. 17).

Жодної згадки про ОСОБА_8, який знаходився разом з ним ОСОБА_3 не вказано.

Крім того, в доводах апеляційної скарги про наявність свідка ОСОБА_8 та необхідність його допитати захисник ОСОБА_3 адвокат Трофіменко М.С. не зазначає (а.с. 45).

Посилання в апеляційній скарзі, що його автомобіль жодних пошкоджень не має, не може бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Відповідно з результатами перевірки матеріалу дорожньо-транспортної пригоди ЄО № 17585 від 16.06.2017 року до УПД ГУНП в Харківській області не надходили клопотання, щодо проведення авто-технічного дослідження (а.с. 3-4).

ОСОБА_13 мав можливість заявити відповідно клопотання при складанні протоку про адміністративне правопорушення та при розгляді справи в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те що ДТП він не скоював спростовуються матеріалами справи. Відповідно до його клопотання від 30.06.2017 року ОСОБА_3 просив суд призначити йому мінімальний штраф (а.с. 29).

Таким чином, на час розгляду справи в Київському районному суді м. Харкова ОСОБА_3 визнавав обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Доводи апеляційної скарги, про те, що схема місця ДТП не містить посади, прізвища, ім'я, по батькові та особистого підпису особи поліцейського не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень.

Відповідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди складеного слідчим відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області - майором поліції ОСОБА_14 ним зазначено в протоколі, що в процесі огляду складено для приєднання до протоколу схему ДТП на 1 арк. (а.с. 8-10).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_3 своїм правом скористався, надав пояснення, не вказав заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколів, про невідповідність внесених відомостей до протоколу та схеми місця ДТП не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції, потерпілого або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_3 та його захисником адвокатом ОСОБА_15 суду не надано.

Поліцейським протоколи про адміністративні правопорушення БР №№ 098326, 098325 від 29.06.2017 відносно ОСОБА_3 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_3 як на підставу скасування постанови, не є підставою для скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2017 року та закриття провадження у справі за ст. 38 КУпАП.

З матеріалів справи видно, що районний суд вживав заходів для повідомлення ОСОБА_3 про час та місце судового засідання (а.с. 34).

При складанні протоколів про адміністративні правопорушення, поліцейським було повідомлено ОСОБА_3 про розгляд справи в Київському районному суді м. Харкова. ОСОБА_3 протоколи підписав, копії протоколів отримав, рухом справи не цікавився до суду не звертався (а.с. 1, 2).

Крім того, про розгляд справи в Київському районному суді м. Харкова ОСОБА_3 знав, про що свідчить його клопотання про розгляд справи за його відсутністю у зв'язку з тривалим відрядженням, просив призначити мінімальний штраф та зобов'язувався його сплатити (а.с. 29).

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неповідомлення ОСОБА_3 про час та місце судового засідання спростовуються матеріалами справи.

Районний суд обґрунтовано застосував норми ст. 268 КУпАП, щодо необов'язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявності від клопотання ОСОБА_3

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення не встановлено.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Застосування Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2017 року відносно ОСОБА_3 адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене відсутні підстави для зміни або скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 278, 280, 283, 294, 295, 317 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_3 адвокату Трофіменко Максиму Сергійовичустрок на оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 адвоката Трофіменко Максима Сергійовича залишитибез задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко