Справа №588/1506/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/500/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил охорони та використання територій та об'єктів природно-заповідного фонду
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. , з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 20 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, одружений, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_3,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153 грн. без конфіскації знаряддя вчинення адміністративного правопорушення.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 20 листопада 2017 року ОСОБА_3 був притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 153 грн. без конфіскації знаряддя вчинення адміністративного правопорушення за те, що 07 листопада 2017 року о 12 год. 00 хв. на території Камянської сільської ради в с. Камянське на річці Ворсклиця на території Гетьманського НПП пересувався на плавзасобі човен з ПВХ після закінчення сезону навігації, чим порушив Проект організації території, п. «е» ст. 64 ЗУ «Про природно заповідний фонд України» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 91 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 наголошує на незаконності оскаржуваної ним постанови суду, оскільки своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП він не вбачає, так як хоч і пересувався на човні по річці Ворсклиця на території Гетьманського НПП, займаючись риболовлею, однак при цьому не знав про те, що в цей період пори року це робити заборонено, вважає, що адміністрація вказаного парку повинна була вказати про таку заборону в засобах масової інформації та повідомити про це на своїй офіційній сторінці в мережі інтернет, що не було ними зроблено. Крім цього, на думку апелянта і протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього не уповноваженими на те особами.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що вказана вище апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як убачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема, вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 000234 від 07.11.2017 року з якого вбачається те, що ОСОБА_3 07 листопада 2017 року о 12 год. 00 хв. на території Камянської сільської ради в с. Камянське на річці Ворсклиця на території Гетьманського НПП пересувався на плавзасобі човен з ПВХ після закінчення сезону навігації, чим порушив Проект організації території, п. «е» ст. 64 ЗУ «Про природно заповідний фонд України» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 91 КУпАП (а.с. 2). В письмових поясненнях ОСОБА_3 вказав про свою необізнаність про закінчення сезону навігації та про заборону пересування по вказаній річці на плавзасобах, при цьому не заперечуючи своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП, про що свідчить його підпис у складеному відносно нього протоколі та підпис про отримання його копії;

- копією витягу з Проекту організації території Гетьманського НПП, затвердженого наказом Мінприроди № 562 від 31.12.2013 року з п. 3.9.3 якого вбачається встановлення чіткого терміну навігації, а саме з 01 травня по 15 жовтня кожного року (а.с. 3);

- схемою скоєння місця адміністративного правопорушення (а.с. 4);

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про його необізнаність щодо закінчення сезону навігації у Гетьманському НПП то їх апеляційний суд не може визнати такими, які б могли звільнити особу правопорушника від адміністративної відповідальності за вчинене, оскільки така необізнаність ОСОБА_3 із вказаним у п. 3.9.3 витягу з Проекту організації території Гетьманського НПП, затвердженого наказом Мінприроди № 562 від 31.12.2013 року терміном навігації - з 01 травня по 15 жовтня кожного року, не може виключити його вини у вчиненому та звільнити від притягнення до адміністративної відповідальності.

Також, є необґрунтованими і твердження ОСОБА_3, на які той посилається як на підставу виключення його вини у вчиненому, про безпідставне не сповіщення працівниками Гетьманського НПП про закінчення у ньому сезону навігації, оскільки по перше такі доводи ОСОБА_3 нічим не підтверджені, по друге останній не наводить в своїй скарзі жодних обґрунтувань на підтвердження того, що це є обовязком Гетьманського НПП, який той в порушення відповідних нормативно-правових актів порушив, а по-третє апелянт не вказує яким чином вказана обставина виключає його вину у вчиненому. З огляду на викладене, апеляційний суд не може визнати такі твердження апелянта слушними та такими, що можуть виступити підставою для задоволення вимог його апеляційної скарги.

Щодо тверджень апелянта про складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженими на те особами то слід зазначити наступне.

Так, ОСОБА_3 визнаний винним та притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП України, а саме за порушення правил охорони та використання територій та обєктів природно-заповідного фонду.

Між тим, ст. 255 КУпАП визначає чіткий перелік осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення в залежності до характеру вчиненого правопорушення. Обовязок складення таких протоколів за порушення, між іншими, і ст. 91 КУпАП покладено на служби державної охорони природно-заповідного фонду України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 пересувався на плавзасобі човен з ПВХ по річці Ворсклиця яка входить до Гетьманського НПП, після закінчення сезону навігації за що відносно нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 91 Куп АП службовою особою вказаного природно-заповідного парку, що не суперечить нормам ст. 255 КУпАП, а тому доводи ОСОБА_3 в цій частині слід визнати помилковими.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 безпідставними та спрямованими на уникнення відповідальності за вчинене.

Таким чином, підстав для зміни чи скасування постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 20 листопада 2017 року апеляційний суд не вбачає та вважає, що вказане судове рішення повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляції скарги ОСОБА_3 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 20 листопада 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 153 грн. без конфіскації знаряддя вчинення адміністративного правопорушення, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.