Справа № 139/573/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від заступника начальника Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_2 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, ОСОБА_2 вмінено у вину, що він 17 червня 2017 року о 7-ій годині керував транспортним засобом «М- 21406», номерний знак В7434ВІ по вулиці Соборній в смт Муровані Курилівці Вінницької області, з ознаками алкогольного сп'яніння, від огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився. У протоколі визначено, що ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свою винність у вчиненні правопорушення ОСОБА_2В не визнав, пояснив: 17 червня 2017 року біля 7-ої години він своїм автомобілем віз дружину на роботу. На перехресті вулиць Соборна - Жовтнева в смт Муровані Курилівці його зупинили працівники поліції. При перевірці документів вони встановили, що був відсутній страховий поліс, а також, що на колесах практично був відсутній протектор. Після вручення копії постанови про адміністративне правопорушення, передбачене статтями 126 та 121 КУпАП та повернення посвідчення водія, працівники поліції (їх було двоє) запропонували йому написати пояснення, ніби від нього почули запах від вживання алкоголю вчора ввечері, і запевнили, що такі пояснення ніяких наслідків не тягнуть. Стверджує, що свідків події, крім його дружини та поліцейських, не було

За клопотанням ОСОБА_2 було викликано для допиту осіб, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення як свідки, та дружину, яка, зі слів ОСОБА_2, була на момент складання протоколу була в автомобілі.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до суду не зявилися.

Свідок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька смт Муровані Курилівці, вул. Джерельна 47, пояснила:

17 червня 2017 року біля 7-ої години чоловік - ОСОБА_2 віз її своїм автомобілем по вулиці Соборній. Біля магазину «Престиж» автомобіль зупинили працівники поліції та попросили у ОСОБА_2В документи на автомобіль. Практично відразу вони виявили, що страховка уже тря дня як прострочена, а тому запросили ОСОБА_2 до себе в службовий автомобіль для складання протоколу. Коли чоловік повернувся, розповів що працівники поліції винесли постанову, оскільки немає страхового полісу та «лисі» колеса. Копію постанови вона читала особисто, не мала заперечень, а тому через кілька днів добровільно сплатили штраф. Лише після явки на виклик суду ОСОБА_2 дізнався, що того дня щодо нього склали ще й протокол про керування у нетверезому стані. Насправді її чоловік дуже рідко вживає спиртні напої, вона з впевненістю стверджує, що напередодні та 17.06.2017 року він спиртного не вживав.

Надаю віри таким поясненням ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5, вважаю їх правдивими, логічними та такими, що повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами справи, виходячи з наступного:

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Зазначивши у протоколі про порушення ОСОБА_6 п. 2.5. ПДР та про його відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейським ОСОБА_7 суть правопорушення зазначена як керування ТЗ з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) і відмова від медогляду на факт вживання алкоголю.

Однак, обєктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керування ТЗ в стані алкогольного спяніння (а не з ознаками), передача керування ТЗ особі, яка перебуває у стані алкогольного спяніння або відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП взагалі не передбачає відповідальності за керування ТЗ з ознаками алкогольного спяніння. У випадку, якщо поліцейський виявив ознаки алкогольного спяніння (у протоколі - це «різкий запах алкоголю ротової порожнини, нечітка мова та хода»), то він зобовязаний запропонувати водієві пройти медичний огляд на стан спяніння.

Порушення вимог п. 2.5. ПДР полягає у відмові водія від проходження медичного огляду на стан спяніння. Однак, відповідальність за таку відмову може наступати лише в тому випадку, коли вимога і дії поліцейського були законними.

У своїх діях поліцейський керується зокрема Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затверджена Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. №1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затверджений постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджена Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015р.).

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, а огляд особи на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, порушення поліцейським Інструкцій та Порядку при здійсненні огляду, направлення на огляд та оформлення його результатів, в тому числі оформлення відмови від проходження огляду - тягне за собою визнання недійсними результату огляду, порушення порядку складення протоколу і як наслідок звільнення від адміністративної відповідальності особи в суді.

Так, відповідно до цього Порядку (пункти 3, 4, 6), огляд проводиться спочатку поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, у

присутності двох свідків, а у випадку, якщо водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Пунктом 6 розділу ІХ Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Всупереч таким вимогам Порядку та Інструкції поліцейський ОСОБА_7 не провів огляд водія на стан спяніння на місці зупинки ТЗ та не зазначив дії водія щодо ухилення від огляду на стан спяніння.

Крім того, інспектор СРПП у протоколі зазначив як свідків події ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Пояснення у цих свідків інспектор Пруський О.А. не відбирав. Перевірити, свідками чого були зазначені у протоколі особи, немає можливості, оскільки, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, ці особи до суду не з'явилися.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення, а інші докази, в розумінні ч. 5 ст. 266 КУпАП, є недійсними. Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію керування ОСОБА_2 о 7 годині 17 червня 2017 року транспортним засобом "М-21406" у стані алкогольного сп'яніння.

У разі відсутності події адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Справу про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у звязку з відсутністю події правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП .

Суддя: _____________