Провадження № 33/792/351/17
Справа № 677/724/17 Головуючий в 1-й інстанції Вознюк Р.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Коростелкіної Ю.І., Інжиєвської Ю.А., захиника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзвязку, матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Красилівського районного суду від 14 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого,непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

За постановою суду, 21 травня 2017 року о 01 год. 45 хв. ОСОБА_2 в м.Красилові, по вул.В.Стуса, керував автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак 22456ХМ, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком Красилівської центральної районної лікарні Хмельницької області відділення невідкладної екстреної медичної допомоги №40 від 21.05.2017 року, чим порушив п.2.9А ПДР України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та провадження в справі закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та недоведеністю його вини, посилаючись на те, що судом, під час розгляду справи, не було взято до уваги того, що протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення не містить даних про застосування щодо нього лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, а матеріали справи не містять належних доказів керуванням ним автомобілем в стані алкольного спяніння.

Вазує, що працівниками поліції не було дотримано порядку направлення його для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки біологічне середовище у нього не відбиралося та не досліджувалося, а висновок, який не містить усіх необхідних даних, та акт, складені лікарем Красилівської ЦРЛ за формами, які на час проведення огляду апелянта були скасовані, що свідчить про те, що висновок Красилівської ЦРЛ №40 від 21.05.2017 року не можна вважати допустимим доказом по справі.

Заслухавши пояснення захисника, свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за таких підстав.

Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з вимогами ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду, або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння, згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_2, доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи. Підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.

Такий висновок ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №424556 від 21.05. 2017 року, висновком Красилівської центральної районної лікарні Хмельницької області відділення невідкладної екстреної медичної допомоги №40 від 21.05.2017 року, згідно якого ОСОБА_2 21.05.2017 року перебував в стані алкогольного спяніння середнього ступеня 2,3 проміле.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив, що ним, як працівником поліції, у вказаний день та час, у вказаному місці, був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2, який їхав по вул. Стуса від автовокзалу до свого будинку. Після огляду ОСОБА_2 в медичному закладі на стан алкогольного спяніння, було встановлено, що в його крові міститься 2,3 проміле алкоголю.

Показання вказаного свідка спростовують доводи апелянта про те, що автомобілем він не керував та в протоколі не зазначено місце вчинення ним правопорушення.

Крім того, як вбачається з постанови Красилівського районного суду Хмельницької області від 10.11.2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Красилівської ЦРЛ, лікаря Совяк О.О., яка проводила його огляд, про визнання протиправним та нечинним висновку Красилівської центральної районної лікарні №40 від 21.05.2017 року відмовлено.

Враховуючи цю обставину, підстав вважати, що огляд на стан алкогольного спяніння ОСОБА_4 проводився з порушенням, на що є посилання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Твердження апелянта про інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_2 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується матеріалами справи.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про необґрунтованість притягнення його до встановленої законом відповідальності.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_2 та захистом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Постанова судді місцевого суду відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.

Адміністративне стягнення за це правопорушення накладено мінімальне, тому підстав для його помякшення немає.

Крім того, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративне правопорушення не є малозначним, а відтак передбачених ст.22 КУпАП підстав для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності немає.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и ла:

Постанову судді Красилівського районного суду від 14 червня 2017 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу останнього - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_5