Справа № 308/7333/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2017 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю захисника адвоката ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.09.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Ужгорода вул. Льва Толстого, 31/ 68, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 ( десять тисяч двісті ) грн.. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №005504 від 31.07.2017 та постанови судді від 07.09.2017 убачається, що ОСОБА_2, 31.07.2017, о 03 год. 55 хв. в м. Ужгород на пл. Ш. Петефі керував транспортним засобом «Skoda Super B», державний номерний знак KNE 467 у стані алкогольного спяніння.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду від 07.09.2017 - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. На його думку, вказаний у постанові суду першої інстанції протокол про адміністративне правопорушення не може слугувати доказом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не підтверджує фактів, викладених у оскаржуваній постанові суду. Зокрема, звертає увагу на те, що постановою суду встановлено керування ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння 31.07.2017, о 03 год. 55 хв., хоча протокол про адміністративне правопорушення містить дані про час правопорушення 31.07.2017, о 03 год. 20 хв.. При цьому, огляд ОСОБА_2 в закладі охорони здоров'я проведений о 03 год. 40 хв., тобто час ніби - то вчиненого правопорушення, як невід'ємна складова обєктивної сторони правопорушення не встановлений. Крім того, ОСОБА_2 стверджує про те, що пропозицій пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу

-2-

від працівників поліції не надходило. При цьому, жоден з інших доказів, наявних в матеріалах справи, протокол про адміністративне правопорушення чи рапорт працівника поліції не вказує на те, що ОСОБА_2 пропонувалось пройти огляд на місці. За наведених обставин, результати проведеного щодо нього огляду не можуть утворювати для нього жодних юридичних наслідків, оскільки проведений з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано не взяв до уваги, як доказ протокол медичного огляду від 31.07.2017, №245 на підтвердження невинуватості ОСОБА_2. Долучений протокол огляду містить всі необхідні реквізити, проведений в Мукачівській центральній районній лікарні в м. Мукачеві по вул. Пирогова, 8-12 , має підпис і печатку лікаря, атому його слід визнати належним та допустимим доказом у справі. Розгляд справи вважає формалізованим, оскільки при накладенні стягнення судом не враховано характер вчиненого діяння, дані про особу порушника, його майновий стан та помякшуючі чи обтяжуючі відповідальність обставини.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний суд за згодою захисника адвоката ОСОБА_1, розглядає справу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, але до суду не зявилася, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи зі слів захисника обізнана.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріалі справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-3-

Згідно п. 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_2, 31.07.2017, о 03 год. 55 хв., в м. Ужгород на пл. Ш. Петефі керував транспортним засобом «Skoda Super B», державний номерний знак KNE 467 у стані алкогольного спяніння.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №005504 від 31.07.2017; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння №267, який складений лікарем Закарпатського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_3 та завіреною належним чином копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння № 267 від 31.07.2017, яким за результатами обстеження ОСОБА_2 на приладі ALKOTEST 6510 лікарем Закарпатського обласного наркологічного диспансеру встановлено стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 на рівні 0,53 % (а. с. 2).

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 про необхідність врахування протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння від 31.07.2017, як підставу для закриття провадження у справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, долучена стороною захисту копія протоколу медичного огляду, проведеного за самозверненням громадянина ОСОБА_2 не є належним чином завіреною, з відбитку печатки на даній копії не зрозуміло місце проведення освідчення громадянина ОСОБА_2, оригіналу даного документу, як суду першої інстанції, так і апеляційному суду не надано, а тому він не може бути взятий до увагу, як допустимий та належний доказ по справі.

Крім того, з пояснення наданого апеляційному суду, лікар ОСОБА_4 пояснила, що незначна доза алкоголю на протязі години сама по собі і при дезінтокаційній терапії вивітрюється, що й сталося при освідуванні ОСОБА_2 на протязі години, після першого встановлення відсотку алкогольного спяніння.

-4-

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу № 2 батальйону УПП у м. Ужгород та Мукачеві ОСОБА_5, був упереджений при складанні щодо ОСОБА_2 протоколу й, що в нього були підстави фальсифікувати такий, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, і на такі не вказували правопорушник ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом. Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обовязків діяв у межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ОСОБА_3., який проводив огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння та склав висновок про перебування останнього в стані алкогольного спяніння, були підстави для обмови ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, й на такі не вказували правопорушник та його захисник адвокат ОСОБА_1.

Також, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо невстановленого часу вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №005504 від 31.07.2017 вбачається, що правопорушення мало місце о 03 год. 20 хв. 31.07.2017, а протокол про адміністративне правопорушення було складено о 03 год. 55 хв. 31.07.2017, тобто після проведення освідування ОСОБА_2 в Закарпатському обласному наркологічному диспансері (а.с.1, 12). Крім того, час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме 03 год. 20 хв. - 31.07.2017 підтверджується і постановою про накладення адміністративного стягнення серії АР №687697 від 31.07.2017, згідно якої причиною зупинки транспортного засобу стало те, що ОСОБА_2 не був пристебнутим паском безпеки, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.4).

Вказані доводи апеляційної скарги щодо часу вчинення правопорушення не є підставами для скасування судового рішення і не є такими, що впливають на законність та обґрунтованість прийнятого рішення.

Апеляційний суд також, визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 про невідповідність накладеного на ОСОБА_2 стягнення вимогам ст. 33 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником та і іншими особами.

Суд першої інстанції вказаних вимог законодавства дотримався.

Так, судом першої інстанції враховано особу порушника, ступінь його вини, обставини справи та накладено стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КпАП України, яка є безальтернативною та передбачає накладення на винну у вчиненні такого діяння

-5-

особу, стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Отже, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 щодо відсутності в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та суворості накладеного адміністративного стягнення апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

При прийнятті рішення також, ураховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процесу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних належних та допустимих доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Порушень вимог процесуального закону, які б тягнули за собою зміну чи скасування постанови суду не встановлено.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.09.2017 щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: