Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/4795/17 Головуючий в 1 інст. Герасименко С.Г.
Провадження №33/778/838/17 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області Дадашева С.В.,

за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Симонця А.О.,

розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Бєлки А.В. на постанову Комунарского районного суду м.Запоріжжя від 11 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 12 серпня 2017 року о 23-00 годині в м.Запоріжжя по вул.Автозаводська керував автомобілем «Skoda», д/н НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Бєлка А.В. звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У клопотанні зазначив, що копію постанови суду видано лише 24 жовтня 2017 року, що в свою чергу позбавило його можливості оскаржити цю постанову в межах встановленого Законом строку.

Заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Бєлка А.В. просить вищевказану постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати, провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а твердження інспекторів поліції про наявність у нього ознак сп`яніння, не могли бути прийняті судом як допустимий доказ, оскільки вони не є фахівцями в галузі медицини. Також зазначає, що твердження працівників поліції повністю спростовуються висновком лікаря, який виданий ОСОБА_1 за результатом проходження ним особисто медичного огляду на стан сп`яніння після виконання своїх службових обов`язків, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не перебуває у стані сп`яніння. Крім того, апелянт вказує на те, що суд, в порушення вимог ст.268 КУпАП, безпідставно залишив поза увагою клопотання про виклик у судове засідання інспектора поліції та свідків.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Симонця А.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

При розгляді справи судом першої інстанції та при апеляційному розгляді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що автомобіль, яким він керував, в порушення вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію», було безпідставно зупинено працівниками патрульної поліції, які одразу звинуватили його в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Він був згоден пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але працівники патрульної поліції пропонували йому пройти такий огляд лише в медичному закладі. З метою виконання службових обов`язків, пов`язаних з несенням служби в ЗСУ, він не мав часу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, оскільки, на його думку, для цього знадобиться чимало часу. З цих підстав він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в результаті чого, на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Після цього він направився до військової частини для виконання наказу свого командира. Після виконання наказу він зателефонував адвокату, який роз`яснив йому, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України. Зрозумівши наслідки, він самостійно направився до КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» МОЗ України для проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння. о 01 годині 25 хвилин він пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, про що було складено відповідний Висновок. Додатково ОСОБА_1 пояснив, що йому не були роз`яснені його права передбачені ст.ст. 55,56,59,63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також наслідки його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Вважає, що судом першої інстанції його доводи безпідставно не були взяті до уваги, а судовий розгляд проведено формально, без з`ясування всіх обставин.

Проте, факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №085480 від 12 серпня 2017 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, його копію отримав, йому роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, що засвідчив своїм особистим підписом; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння при наявності в нього ознак наркотичного сп`яніння, та ін.

Твердження сторони захисту про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з`ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд заслухав пояснення ОСОБА_1 , допитав свідка ОСОБА_4 - безпосереднього керівника правопорушника, який пояснив, що його виклик не позбавляв ОСОБА_1 права проїхати з працівниками поліції до медичного закладу з метою проходження огляду на стан сп`яніння, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив Висновок лікаря КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР від 13 серпня 2017 року, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та яким засвідчено відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, оскільки огляд ОСОБА_1 пройдений з порушенням строку та порядку, визначених у ст.266 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, підтверджуються, окрім іншого, доданим до протоколу відеозаписом, відтвореним при апеляційному розгляді.

Стосовно доводів апелянта про те, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і про те, що від такого огляду ОСОБА_1 не відмовлявся, слід зазначити наступне.

Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства внутрішніх справ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Ці вимоги поліцейськими виконано у даній справі.

Доводи ОСОБА_1 при апеляційному розгляді про те, що він з об`єктивних причин не міг пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі у встановленому законом порядку, свого підтвердження не знайшли.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу порушника, та наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Бєлки А.В. та уточненні до апеляційної скарги ОСОБА_1 , правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
поновити захиснику-адвокату Бєлці А.В. строк на апеляційне оскарження постанови Комунарского районного суду м.Запоріжжя від 11 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Бєлки А.В. залишити без задоволення, а постанову Комунарского районного суду м.Запоріжжя від 11 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Запорізької області С.В. Дадашева