Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Остапук В.І., за участі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого, в с. Колоденка, вул. Нова, 9, Рівненського району, Рівненської області, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою суду ОСОБА_1, 25 червня 2017 року о 03 год. 00 хв. по вул. Новій, що в с. Колоденка, Рівненського району, керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9а ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що справу було розглянуто за його відсутності чим суд порушив його право на захист, а також те, що він не керував транспортним засобом, а огляд на стан спяніння проводився з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Крім того, вказує, що складений відносно нього протокол не підписував.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1, приходжу до наступного висновку.

Викладені у постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП підтверджуються зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до вимог пп. «а» п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 керував автомобілем перебуваючи в стані алкогольного спяніння, що підтверджується протоколом серії БР № 050717 від 25 червня 2017 року, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду на стан спяніння, згідно якого в було виявлено алкогольне спяніння, а саме 2,81 проміле.

Вказаний огляд було проведено з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Доводи ОСОБА_1 на підтвердження апеляційних вимог не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наданими матеріалами та відеозаписом працівників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 намагався втекти від працівників поліції, а після зупинки автомобіля вийшов з місця водія. Крім того, доводи апеляційної скарги не узгоджуються з наданими письмовими поясненнями щодо обставин справи. З пояснень зазначених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, з заяви-клопотання про призначення почеркознавчої експертизи зазначає, що працівниками поліції його було забрано на медичний огляд на стан спяніння з будинку за місцем його проживання, а під час апеляційного розгляду ним були надані нові пояснення відповідно до яких автомобілем керував його товариш, так як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої і працівники поліції їх не зупиняли, а під'їхали коли ОСОБА_1 з товаришем стояли біля автомобіля, який був припаркований на узбіччі проїзної частини.

Що стосується призначення почеркознавчої експертизи то суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволені такого клопотання, розцінивши це як спосіб уникнути ОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.

При винесенні вказаної постанови суддею відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно і повно зясовано всі обставини справи, дано належну оцінку наявним в справі доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.

Призначаючи стягнення ОСОБА_1 суддя врахував всі зазначені ст.33 КУпАП обставини і відповідно до ст.ст.27, 130 КУпАП наклав стягнення, яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Рівненського районного суду Рівненської області від 11 серпня 2017 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Рівненської області: ОСОБА_2