Провадження №3/748/870/17
Єдиний унікальний № 748/1846/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1,

секретаря Грибановської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого адміністратором АК «Ріка», одруженого, має одну неповнолітню дитину, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», кв. 16; ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за частиною 1 статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2017 року ОСОБА_2 о 16 год. 50 хв. на 163 км. а/д Київ-Чернігів-Н.Яриловичі керував автомобілем марки «ЗАЗ «DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова, почервоніння очей), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у скоєному визнав частково, зазначив, що відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою " Драгера", оскільки одноразові упаковки були розкриті, тому сумнівався у результатах такого огляду. Просив поліцейських пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, йому відмовили, тому, залишивши автомобіль на місці пригоди, на таксі поїхав до КЛПЗ " Обласний наркологічний диспансер", де пройшов огляд на стан сп'яніння. Також він телефонував на службу 102 та скаржився на співробітників поліції, які не приїхали до КЛПЗ " Обласний наркологічний диспансер" для проведення його огляду на стан сп'яніння. Копію протоколу про адміністративне правопорушення він отримав в ОСОБА_3 в Чернігівської області.

.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 011145, 16 липня 2017 року ОСОБА_2 о 16 год. 50 хв. на 163 км. а/д Київ-Чернігів-Н.Яриловичі керував автомобілем марки «ЗАЗ «DAEWOO», державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не чітка мова, почервоніння очей), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння та підпису відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_2 від огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, підтверджується оголошеними в судовому засіданні суду письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5, де зазначається, що ОСОБА_2 в їх присутності 16 липня 2017 року близько 17.00 год. відмовився від проходження тесту на факт вживання алкоголю та продування алко-тестеру "драгер", а також відмовився від підпису в протоколі та дачі пояснень.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя та складання висновку за результатами огляду проводиться у присутності поліцейського.

Порушення вимог цієї норми є наслідком для визнання огляду особи на стан алкогольного спяніння недійсним.

Згідно Журналу реєстрації медичних оглядів щодо виявлення стану алкогольного сп"яніння, 16 липня 2017 року о 18 год 15 хв. за власною заявою пройти медичний огляд на стан сп"яніння звернувся ОСОБА_2.

Як вбачається з Виписки із медичної карти амбулаторного хворого, 16 липня 2017 року о 18 год. 15 хв. лікарем ОСОБА_6 у ОСОБА_2 було взято кров та сечу на вміст алкоголю. За результатом токсикологічного дослідження етанол не виявлено, ознак спяніння не має.

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу третього Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, єдиним документом, який складається за результатами огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя і таким, що підтверджує перебування водія транспортного засобу в тверезому стані або в стані алкогольного спяніння є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відтак, надану ОСОБА_2 виписку КЛПЗ "ЧОНД" № 2179 від 16 липня 2017 року, відповідно до якої він не перебував у стані алкогольного спяніння, та не мав таких ознак, суд не може взяти до уваги як доказ невинуватості останнього, так як вона є недійсною, оскільки огляд проводився без присутності поліцейського.

Факт оскарження ОСОБА_2 дій поліцейських, зафіксованих у рапорті Начальнику Чернігівського РВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області від 16 липня 2017 року суд розцінює критично, як захисну версію ОСОБА_2 з метою "легалізувати" довідку на стан алкогольного сп'яніння, оскільки, навіть, у самій скарзі заявник зазначає, що пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою " Драгер" він відмовився. У такому випадку з'явитись на огляд на стан сп'яніння до медичного закладу ОСОБА_2 повинен був у супроповоді поліцейських, проте він поїхав на таксі та наче б то чекав поліцейських біля медичного закладу.

Допитаний судом у якості свідка старший лейтенант поліції ОСОБА_7 підтвердив у судовому засіданні, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, на пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння він відмовився, що було зафіксовано у присутності двох свідків, підписувати протокол про адміністративне правопорушення та отримувати його копію він також відмовився. Наміру пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі ОСОБА_2 не виказував, тому поліцейські у подальшому займались своїми справами. Про те, що ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на дії поліцейських йому нічого не відомо, лише через годину після складення протоколу про адміністративне правопорушення телефонував черговий з райвідділу, що з'явився ОСОБА_2 та має бажання отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене суд вважає, що вина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, враховуючи обставини вчиненого, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 притягується вперше, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 п. 1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн. ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106 (отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 8220019, код класифікації доходів бюджету 22030106, розрахунковий рахунок 0001, призначення платежу стягнення судового збору).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.В.Хоменко