АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/725/17 Справа № 175/1618/17-п Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Іванова А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3, -

В с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 квітня 2017 року о 18.30 годині в районі 223 км автодороги «Знамянка Луганськ - Ізварине» у м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської обрості водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, але в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився на вимогу поліцейського від проходження до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного спяніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_2 24 липня 2017 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова суду є незаконною і необґрунтованою, викладені в постанові висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що огляд в закладах охорони здоровя проводиться виключно у випадках незгоди водія на проведення огляду на стан спяніння поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, чого на його думку співробітниками поліції дотримано не було.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на місці, так і згоду на проходження огляду у спеціалізованому медичному закладі не може підтвердити жодний свідок.

Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу, що протокол був підписаний останнім вимушено через декілька днів в присутності інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити. ОСОБА_2 пояснив, що не перебував у стані спяніння під час зупинки його транспортного засобу та не відмовлявся від проходження медичного огляду, що не може підтвердити жоден свідок. З приводу даних, що характеризують його особу зазначив, що має на утриманні дитину 14 річного віку та раніше притягувався до адміністративної відповідальності в сфері порушення правил дорожнього руху за перевищення швидкості.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що постанова судді першої інстанції є необґрунтованою, оскільки суд не повно дослідив обставини справи, є безпідставними і такими, які спростовуються матеріалами справи.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 065901 від 23 квітня 2017 року; рапортом інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції ДР ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 23 квітня 2017 року, письмовими поясненнями понятих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 23 квітня 2017 року і направленням ОСОБА_2 на медичний огляд від 23 квітня 2017 року.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 065901 від 23 квітня 2017 року щодо ОСОБА_2 останнім був підписаний без зазначення пояснень або допущених порушень з приводу нього, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині ознайомлення та вимушеного підписання даного документу під тиском співробітника поліції та через дві доби не є слушними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи.

Частиною 6 статті 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» встановлення наявності стану наркотичного спяніння внаслідок незаконного вживання наркотичних засобів або психотропних речовин є компетенцією лише лікаря, на якого покладено обовязки щодо проведення медичного огляду (обстеження), а діагноз «наркоманія» встановлюється лікарсько-консультаційною комісією.

Медичний огляд проводиться за направленням поліцейських, а медичне обстеження за направленням лікаря нарколога. Особа, яка ухиляється від медичного огляду чи медичного обстеження, підлягає приводу до наркологічного закладу органом Національної поліції.

Згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» за №1103 від 17 грудня 2008 року, визначено процедуру огляду на стан спяніння водіїв, відповідно до якої огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого спяніння, установленими МОЗ і МВС.

У відповідності до п.2.3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 12 вказаної Інструкції вказує, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, викладеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Вказані положення відповідають Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними». Тому підзаконні нормативно-правові акти не суперечать в цьому випадку законам України.

Тому посилання сторони захисту на допущені порушення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме не проведення співробітниками поліції огляду водія ОСОБА_2 на стан спяніння спеціальним засобом «Снайпер», є необґрунтованими, оскільки випливає з вказаного.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у спеціалізованому медичному закладі засвідчують поняті ОСОБА_5 і ОСОБА_6, анкетні дані яких відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_2 ознайомився під підпис та письмові пояснення яких долучені до матеріалів справи.

Відомості щодо можливості обмовлення даними свідками особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, - з матеріалів справи не вбачаються та в апеляційній скарзі не наведені.

Відповідно до журнала судового засідання та його технічної фіксації, стороною захисту, крім допиту свідка ОСОБА_7, - вважалося за можливе закінчення судового розгляду адмінстрави стосовно ОСОБА_2.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Виходячи з викладеного, вважаю за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8