АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/516/17 Справа № 712/5966/17 Головуючий по 1 інстанції Бащенко С. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2017 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 3/712/1558/17 відносно ОСОБА_3, що надійшли з Соснівського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього, -

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживаючий АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

З даної постанови вбачається, що ОСОБА_3, 11.05.2017 року, о 06 год. 15 хв. по провул. Павлова, 19 в м. Черкаси керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що від проходження освідування на стан сп'яніння не відмовлявся, а відмовився від проходження освідування на місці та наполягав на його проходженні у спеціальній медичній установі, але працівники поліції не зважили на це та склали протокол відносно нього. Також зазначає, що матеріали провадження не містять об'єктивних доказів того, що він відмовився пройти огляд на стан сп'яніння у спеціалізованій медичній установі. Постанова суду грунтується виключно на протоколі про адміністративне правопорушення, показаннях інспектора поліції та на неналежних доказах. Вважає, що матеріали провадження не містять доказів, які б беззаперечно вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши думку правопорушника ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 пояснив, що відмовився від проходження освідування на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», оскільки його даним не довіряє, але не заперечував від проходження освідування в спеціальній медичній установі, однак до неї не поїхав, оскільки в його автомобілі знаходились значні матеріальні цінності, які він не міг залишити без нагляду.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконанні .

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_3 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляції ОСОБА_3, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 11 травня 2017 року серії БР № 142724, відповідно до якого ОСОБА_3 11.05.2017 о 06 год. 15 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с. 1);

- рапортом поліцейського роти № 3 БУПП в м. Черкаси ДПП ОСОБА_4, відповідно до якого ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с.3);

- даними пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з яких вбачається, що ОСОБА_3 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп'яніння (а.с. 4-5).

Вказані докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність притягнення ОСОБА_3 до адмінвідповідальності є безпідставними, необґрунтованими, та спростовуються вище наведеними доказами, а також переглянутим в ході апеляційного розгляду відеозаписом реєстратору з нагрудного знаку працівника поліції на якому зафіксовано обставини вчинення апелянтом інкримінованого йому правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення , з якого вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи суддею районного суду з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Соломка