Справа № 444/2150/17
Провадження № 3/444/951/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й. з участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділу прикордонної служби «Рава-Руська» Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Львів, вул. Кошиця, 1/35, не працює, паспорт громадянина України серії КА № 358188 виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 13.03.1997 року

за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

05.09.2017 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_2 під час перетинання державного кордону у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська» предявила на паспортний контроль на вїзд в Україну паспорт громадянина ОСОБА_3 для виїзду за кордон, чим порушила вимоги ст. ст. 2, 3 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", п. 2 Правил перетинання державного кордону громадян України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, тобто вчинила спробу незаконного перетинання державного кордону без відповідного для громадян України документу, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнала та пояснила, що не була обізнана про правила перетинання кордону, вважала, що так як має паспорт громадянина ОСОБА_3 для виїзду за кордон, то може його предявляти, не знала, що в Україні заборонено 2 громадянства, при перетині кордону показала свої два паспорти, щиро розкаялася у вчиненому, просить не накладати суворого стягнення.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1, факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та її вина у цьому підтверджується: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 198455 від 05.09.2017 року; 2) поясненнями в судовому засідання та письмовими поясненнями в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1; 3) рапортами працівників прикордонної служби відділу прикордонної служби «Рава-Руська» т. в. о. начальнику відділу прикордонної служби «Рава-Руська» ОСОБА_4; 4) довідкою-витягом з Бази даних «Гарт-5»; 5) копією паспорта громадянина ОСОБА_3 виданого на імя Lorentzen Margarita та копією паспорта громадяни України для виїзду за кордон виданого на імя ОСОБА_1, а також іншими матеріалами адміністративної справи.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що в дія ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Її вина полягає в тому, що вона вчинила спробу перетинання державного кордону України в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є вірною .

Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

Обставиною, що помякшує її відповідальність є щире розкаяння у вчиненому.

Обираючи вид та міру стягнення правопорушнику суд враховує помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, а саме, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, особу правопорушника, яка не працює, вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаялася у вчиненому.

Санкція ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає стягнення у виді накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, так як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, а тому приходжу до переконання, що до правопорушника слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою вона притягається до відповідальності, а саме у виді штрафу.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями) ставки судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320,00 грн.

Керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 204-1, ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 (три тисячі чотириста) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки м. Львів, вул. Кошиця, 1/35, не працює, паспорт громадянина України серії КА № 358188 виданий Шевченківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 13.03.1997 року, судовий збір в розмірі 320,00 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України за наступними реквізитами : отримувач УДКСУ у Жовківському районі, р/р 0286, МФО 825014, , призначення платежу - судовий збір, код 36762195.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначений постановою;

-витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат визначається КМ України.

Суддя Зеліско Р. Й.