Справа №568/463/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 р. м.Радивилів Рівненської області

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Мельник Д.В. розглянувши матеріали, які надійшли з управління захисту економіки Головного управління Національної поліції у Рівненській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, вільно володіючого українською мовою, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого директором Радивилівського навчального виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III ступенів №2-ліцей» імені ОСОБА_2, одруженого, зі слів раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, якому розяснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора Радивилівського навчального виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III ступенів №2-ліцей» імені ОСОБА_2, будучи відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, на якого поширюється дія цього закону, зокрема в частині обовязків із запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених ст.28 вищевказаного закону, порушив встановлені вимоги щодо повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Так, в порушення норм Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 не повідомив свого безпосереднього керівника про те, що у підлеглому йому навчальному закладі працює вчителем початкових класів його дружина ОСОБА_3. Відповідно до ч.1ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_3, як дружина, є членом сімї ОСОБА_1

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) не визнав. На думку ОСОБА_1, він не є субєктом даного адміністративного правопорушення. Призначаючи його на посаду керівника навчального закладу, посадові особи районного відділу освіти керувалися чинним законодавством, тому ОСОБА_1 вважав за непотрібне повідомляти щодо факту роботи в даній установі його дружини. Також, ОСОБА_1 вказав на те, що питання преміювання та інших грошових коштів працівникам підлеглої йому установи, вирішувалося ним не одноособово, а з профспілковим комітетом. На період надання щорічної грошової винагороди педагогічним працівникам навчального закладу, ОСОБА_1 наказом припиняв свої повноваження. Також ОСОБА_1 вказав, що його дохід складається із заробітної плати за місцем роботи. Він не є особою з інвалідністю, неповнолітніх та осіб похилого віку на утриманні немає.

Прокурор Мельник А.М., яка у відповідності до ч.2 ст.250 КУпАП брала участь у розгляді справи, не заперечує щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП.

У відповідності до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та іншими документами.

Згідно досліджених документів, 08.09.2016 року ОСОБА_1 по переводу призначений на посадудиректора Радивилівського навчального виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III ступенів №2-ліцей» імені ОСОБА_2. ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка працює у вказаному навчальному закладі вчителькою початкових класів.

Із дослідженої судом копії статуту Радивилівського навчального виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III ступенів №2-ліцей» імені ОСОБА_2 встановлено, що засновником закладу, як юридичної особи, є Радивилівська міська Рада Рівненської області. Таким чином, вищевказаний навчальний заклад, як неприбуткова бюджетна організація, створенарозпорядчим актом органу місцевого самоврядування і, згідно ч.2 ст.81. ч.2 ст.169 Цивільного кодексу України, є юридичною особою публічного права. Відповідно, громадянин ОСОБА_1, як керівник закладу, є посадовцем юридичної особи публічного права.

Виходячи зі змісту ст.ст.3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 був зобовязанийповідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів (пряме підпорядкування йому, як керівнику, його дружини) безпосереднього керівника.

Відповідно до письмової інформації № 01-20/172 від 20.04.2017 року посадових осіб відділу освіти Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області, на їх адресу протягом 2015-2016 років не надходило інформації від працівників навчального виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III ступенів №2-ліцей» імені ОСОБА_2 щодо фактів виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів під час прийняття управлінських рішень в трудовій діяльності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення №73 від 26.06.2017 року та іншими дослідженими судом документами.

Таким чином, дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст.172-7 КУпАП,- неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Норми ст.33 КУпАП вказують на те, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують чи помякшують відповідальність ОСОБА_1, згідно з нормами ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст.172-7 КУпАП.

У відповідності до ст.40 -1 КУпАП та ч.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір» у разі винесення судом ( суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено стягнення, сплачується збір встановлений законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 33, 34, 40-1, 250, 283-285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, який необхідно стягнути на розрахунковий рахунок р/р 0361, код платежу 21081100, МФО 833017, УК у Радивилівському районі.

Стягнути із ОСОБА_1 320 (триста двадцять) гривень судового збору на розрахунковий рахунок р/р 0361, код платежу 22030001, МФО 833017, УК у Радивилівському районі.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до судової палати з розгляду кримінальних справ, а також справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. В разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після вирішення справи судом апеляційної інстанції

Суддя: Д.В.Мельник