Справа № 265/3922/17
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2017 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з першого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, 13 серпня1987 року народження, що не працює, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 164 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 26 травня 2017 року в ході перевірки магазину, що розташований в м.Маріуполі по вул.Брестській,94, встановлено, що ОСОБА_2 здійснював реалізацію тютюнових виробів та алкогольних напоїв, при цьому вказана особа не зареєстрована в установленому законом порядку як субєкт підприємницької діяльності та не має ліцензій на право здійснення реалізації зазначених товарів.

Правопорушник у судовому засіданні пояснив, що не визнає обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки він не є власником зазначеного магазину, у подальшому дійсно має намір зареєструвати себе як підприємця та оформити відповідні ліцензії на право реалізації тютюнових виробів та алкогольних напоїв. Між тим, на час складання протоколу ним реалізація товару не здійснювалась. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Згідно ст.245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Диспозиція ч.1 ст. 164 КУпАП містить чітко сформульований склад правопорушення, а саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Обєктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. Господарська діяльність, будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Тобто, суб'єктом адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності (ст. 164 КУпАП) в даному випадку має виступати суб'єкт господарської діяльності.

Також, Верховний Суд України в постанові Пленуму від 25.04.2003р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» розяснив, що господарська діяльність це діяльність фізичних і юридичних осіб, повязана з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обовязкові ознаки якої безпосередність, систематичність її здійснення з метою отримання прибутку (п. 2).

Під здійсненням особою, не зареєстрованою як субєкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, повязану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично і на власний ризик (п. 4).

Таким чином, коли мова йде про торгівлю, то такий вид господарської діяльності може вважатися підприємництвом лише у разі здійснення не менше трьох угод купівлі-продажу протягом одного календарного року. Відсутність фактичних даних про кількість таких угод протягом визначеного проміжку часу в конкретному випадку унеможливлює висновок про здійснення особою господарської діяльності, що містить ознаки підприємницької, а отже свідчить про відсутність складу відповідного правопорушення.

Також суд зазначає, згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 17 березня 1993 року «Про податок на промисел» під систематичною діяльністю стосовно продажу товарів слід розуміти вчинення протягом календарного року 4 таких угод.

До матеріалів справи не додано жодного документу, хто є власником магазину, що розташований в м.Маріуполі по вул.Брестській, 94, чи працював правопорушник у вказаному магазині як найманий працівник, чи є його власником, що виключає можливість вирішення питання, чи є він суб'єктом господарської діяльності. Крім того, жодних даних, що однозначно свідчили б про систематичність такої діяльності суду не надано.

При вивченні матеріалів справи, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не містить доказів, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність та є суб'єктом господарської діяльності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю, оскільки в його діях, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 п.3 КУпАП,суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП України закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Предмети торгівлі, вилучені у ОСОБА_2 та передані йому згідно акту прийому-передачі на відповідальне зберігання від 26 травня 2017 року повернути останньому.

На постанову суду може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з моменту його винесення.

Суддя: А. М. Іванченко