Справа № 464/5528/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 33/783/1444/17 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 11 серпня 2017 року о 18 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп 539 км + 500 м, керував автомобілем «УАЗ 3151», р.н. «НОМЕР_1», з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді винесена 07 листопада 2017 року, однак копію постанови він отримав лише 14 листопада 2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 покликається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотанні про виклик свідка ОСОБА_2, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. У матеріалах справи відсутні докази того, що саме він керував транспортним засобом. Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неправдивими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки автомобілем не керував, а пересів за кермо автомобіля вже після зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджуються пояснення ОСОБА_1 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови. Суд вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 135680, складеним щодо ОСОБА_1 від 11 серпня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 11 серпня 2017 року о 18 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп 539 км керував автомобілем «УАЗ 3151», р.н. «НОМЕР_1» з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення, виражене тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП /а.с.1/;

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /а.с.2-4/;

поясненнями свідка ОСОБА_3, даними під час розгляду в суді першої інстанції, який підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також факт його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння;

поясненнями допитаного під час розгляду в суді першої інстанції інспектора патрульної поліції ОСОБА_7, що складав протокол про адміністративне правопорушення, та повідомив суду, що 11 серпня 2017 року близько 18 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп 539 км + 500 м водій транспортного засобу «УАЗ 3151», р.н. «НОМЕР_1», ОСОБА_1 на його пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився;

долученим до матеріалів справи відеозаписом із місця події, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння; також на відеозаписі зафіксовано, що саме ОСОБА_1 сидить за кермом автомобіля «УАЗ 3151», р.н. «НОМЕР_1».

Покликання апелянта на неповноту з'ясування судом обставин справи, є безпідставними й суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні в справі докази, яким суддя надав належну оцінку й навів у своєму рішенні.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 автомобілем не керував, а також те, що пояснення свідків є неправдивими на увагу не заслуговують.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факт відмови його від проходження медичного огляду не заперечив, при цьому пояснив, що автомобілем керував ОСОБА_2, який не мав при собі посвідчення водія, а тому після зупинки транспортного засобу працівниками поліції він (ОСОБА_1.) сів за кермо автомобіля.

Однак під час розгляду справи в суді першої інстанції шляхом ретельного дослідження доказів беззаперечно був встановлений факт керування ОСОБА_1 11 серпня 2017 року о 18 год. 30 хв. автомобілем «УАЗ 3151», р.н. «НОМЕР_1» на автодорозі Київ-Чоп.

Даний факт підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, й підстав недовіряти яким апеляційний суд не має.

Крім того, ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтвердив той факт, що із свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_6 він не знайомий, і будь-яких підстав вважати, що ці свідки, могли дати неправдиві пояснення, не навів.

З оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 у присутності свідків, на вимогу поліцейського відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння (на місці події та в медичному закладі).

Суддя правильно розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи при цьому з наявних у справі даних, та достовірно встановленого факту відмови ОСОБА_1, який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, й підставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене у межах санкціїї ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 07 листопада 2017 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах