П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2017 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Доля В.А., при секретарі Клімашевич В.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця, за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 253066, 05 серпня 2017 року, о 01:33 год., в м. Рівне, на перехресті вулиць Київська Відінська Грушевського, ОСОБА_1, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом MAZDA CX-9, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за вказаних обставин заперечив та вказав, що в стані алкогольного спяніння не перебував, а складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції та проведення огляду на визначення стану алкогольного спяніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а отже є недійсним.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи переглянувши відеозапис події, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Доказами, на підставі якого орган національної поліції порушив щодо ОСОБА_1 адміністративне провадження за ст. 130 КУпАП, є пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення у КЗ РОЦПЗН на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного спяніння.

Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП , о гляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, (далі Інструкція) регламентовано аналогічний порядок.

Розділом ІІ та III Інструкції, встановлено порядок проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським і оформлення його результатів та проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів.

Поліцейський при оформленні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не дотримався вимог ст. 266 КУпАп та Інструкції при проведенні огляду особи на стан алкогольного спяніння і оформлення його результатів.

П.3, 4 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп'яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак спяніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан спяніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

З переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений в медичний заклад КЗ РОЦПЗН, де йому поліцейським було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу Драгер. Проте, відеозапис не містить доказів того, що лікар закладу запропонував ОСОБА_1 пройти огляд чи здати біологічний матеріал для проведення лабораторного дослідження на стан алкогольного спяніння (п.3, 4 розділу ІІІ Інструкції).

Більше того, як вбачається з цього ж відеозапису, ОСОБА_1 у медичному закладі погоджувався здати біологічний матеріал для проведення лабораторного дослідження, однак відібрання матеріалу проведено не було.

Висновок медичного огляду та /чи лабораторного дослідження ОСОБА_1, на стан спяніння відсутній.

Наведене спростовує факт відмови останнього від проходження огляду на стані спяніння у медичному закладі, за що встановлена відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.І ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50- 55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Враховуючи вищенаведене, зазначені вимоги Інструкції, ст. 266 КУпАП, докази вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутні, а відтак провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, п.1 ст.247, ст.283, ст.284, ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Доля В.А.