П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2017 Справа №607/9134/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, українки, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої начальником відділу освіти Байковецької сільської ради

за ч. 2 ст. 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №19-13-037/202 від 17.07.2017р., ОСОБА_1 впродовж 2016 року вчинила адміністративне правопорушення за ознаками ч.2 статті 188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: в порушення вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» у 2016 році відділом освіти Байковецької сільської ради не забезпечено виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у встановленому розмірі за 2016 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнала та надала письмові пояснення та зазначила, що вона здійснювала працевлаштування інвалідів, які направлялись центром зайнятості, фондом захисту інвалідів, або приходили самостійно для працевлаштування. Проте, у звіті про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2016 рік була допущена помилка, яку в майбутньому було усунено. Так, зокрема у звіті в рядку 01 було зазначено цифру 191, що відображає середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу за 2016 рік. Середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за 2016 рік була визначена помилково, оскільки під час визначення згаданої цифри підсумовувалась середньооблікова кількість штатних працівників за всі місяці роботи відділу (з 07.07.2016) та одержана сума ділилась на кількість місяців у цьому періоді. Проте, відповідно до інструкції із статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України 28.09.2005 року №286 потрібно було підсумовувати середньооблікову кількість штатних працівників за всі місяці роботи відділу (з 07.07.2016) та одержану суму ділили на кількість місяців у цьому періоді. Уточнений звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2016 рік відділом освіти Байківецької сільської ради подано 24 липня 2017 року в Тернопільське обласне відділення фонду соціального захисту інвалідів. З інформації, яка зазначена в уточнюючому звіті, випливає, що норматив працевлаштування інвалідів відділом освіти виконано.

Відповідно до положень ст. 19 Закону України від 21.03.1991 №875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон №875), для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до ст. 18 Закону №875 забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Відповідно до Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р. №70 звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів роботодавці подають (надсилають рекомендованим листом) щороку до 1 березня відділенням Фонду, в яких вони зареєстровані, за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

При цьому, частиною 3 статті 18 Закону «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» чітко визначені обов'язки підприємства, що використовує найману працю виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» та Закону України «Про охорону праці» забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення на підприємство, до установ, організацій або до державної служби зайнятості. Інвалідам, які не мають змоги працювати на підприємствах, в установах, організаціях, державна служба зайнятості сприяє у працевлаштуванні. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Відповідальність за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП настає при невиконанні посадовою особою, яка користується правом приймати на роботу і звільняти з роботи, фізичною особою, яка використовує найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, враховуючи наведене, суд, дослідивши зібрані докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 188-1 КУпАП, а тому адміністративну справу відносно неї слід закрити.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 188-1, 247, 251, 252, 283, 284, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.188-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв»язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_2