Справа № 163/2229/17
Провадження №3/163/1426/17

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2017 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника Волинської митниці ДФС ОСОБА_1,

особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши, направлені Волинською митницею ДФС, матеріали справи за протоколом №2665/20500/17 про притягнення до відповідальності за ст.ст. 471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонерки, РНОКПП НОМЕР_1, закордонний паспорт серії FХ №109236, виданий 03.06.2013 року органом 5601, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 01.08.2017 року приблизно о 18 год. 53 хв., слідуючи з ОСОБА_3 в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, в приватних справах, в якості водія автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номерний знак WSC LC72, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи в багажному відділенні вказаного автомобіля, без ознак приховування, бувший у використанні «двигун внутрішнього згорання" до автомобіля марки «VOLKSWAGEN», №074103021, загальною вагою 219,9 кг, вартістю 18973,92 грн., який знаходився серед особистих речей та перевищив встановлені неоподатковувані норми, передбачені ст.374 МК України, по вазі та по вартості, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставиться у вину те, що вона, при тих же обставинах, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, використавши всупереч вимог ст.ст.257, 366, 374 МК України смугу руху зелений коридор, як форму декларування, шляхом вчинення дій, а також не внесла повну та достовірну інформацію про переміщуваний товар у митну декларацію, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 472 МК України.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих їй, згідно протоколу про ПМП, правопорушень визнала частково, а саме, визнала факт порушення нею правил переміщення товару смугою митного контролю «зелений коридор», заперечивши вчинення його недекларування, тобто правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Пояснила, що даний двигун вона придбала в м. Хелм Республіки Польща, на автошроті, з метою встановлення на приналежний їй автомобіль, сплатила за нього лише 400 злотих, однак під час його купівлі, відповідного документу, підтверджуючого його вартість, їй не видавали. Придбаний нею двигун в її автомобіль завантажували працівники шроту. З порядком проходження митного контролю вона не була обізнана, тому для проходження митного контролю прослідувала смугою руху «зелений коридор», оскільки завжди їздила даною смугою. Вага двигуна їй була відома, однак, вважала, що двигун переміщує по нормі з розрахунку не неї та чотирьох пасажирів, які слідували разом з нею в автомобілі. Під час проходження митного контролю, на запитання інспектора митниці відразу повідомила, що в автомобілі переміщує двигун та представила його для огляду. Оглянувши товар, інспектор вказав на допущення нею порушення порядку проходження митного контролю по «зеленому коридору», у зв'язку із чим відносно неї буде складено протокол про порушення митних правил. На її прохання надати митну декларацію, інспектор митниці відмовив, вказавши, що письмового декларування на «зеленому коридорі» не передбачено. Так як оцінка вилученого двигуна, яка зроблена митним органом, значно перевищує фактичну вартість товару, тому, перебуваючи в черговий раз в ОСОБА_3, на автошроті, де вона придбала двигун, на її прохання було видано накладну, яку просила врахувати при визначенні вартості товару. За викладених обставин вважає, що двигун вона задекларувала в усному порядку шляхом усного заявлення про переміщуваний нею товар та представлення його для огляду, а порушення правил проходження митного контролю смугою «зелений коридор» допустила виключно з необережності. Просила суд врахувати надану нею накладну, а вилучений митницею двигун - повернути для його розмитнення.

Представник Волинської митниці ДФС під час розгляду протоколу в суді висловив позицію про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.ст.471, 472 МК України, та, на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, просив накласти на останню стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці за зберігання товару та судовий збір.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до відповідальності, думку представника митниці та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, обєктивно доводиться зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №2665/20500/17 від 01.08.2017 року (а.с.1-4); контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» від 01.08.2017 року (а.с.9); актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №205010/2017/211950 від 01.08.2017 року, у якому зафіксовано факт переміщення в автомобілі марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н.з.WSC LC72, під керуванням гр. ОСОБА_2, бувшого у використанні «двигуна внутрішнього згорання" до автомобіля марки «VOLKSWAGEN», №074103021, загальною вагою 219,9 кг., який перевищив неоподатковувану норму ввезення (а.с.8); письмовими поясненнями ОСОБА_2від 01.08.2017 року, які за своїм змістом є аналогічними тим, що вона давала в судовому засіданні (а.с.5); письмовими поясненнями пасажирів автомобіля: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 01.08.2017 року, у яких останні вказали, що будь-якого відношення до переміщуваного в автомобілі двигуна вони не мають (а.с.6-7); службовою запискою головного державного інспектора-кінолога УПМП Волинської митниці ДФС ОСОБА_6 від 01.08.2017 року (а.с.16); висновком №163 від 31.08.2017 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, згідно якого вартість вилученого у ОСОБА_2товару, станом на дату оцінки, становить 18973,92 грн., що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 01.08.2017 року (100 євро = 3031,9911 грн.) еквівалентне 625,79 євро (а.с.23-24). Частиною 1 статті 374 МК України визначено, що товари … сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об'єктами оподаткування митними платежами.

Відповідно до ст.471 МК України, передбаченим у цій статті адміністративним правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Таким чином, з огляду на викладені норми МК України та встановлені фактичні обставини слід дійти висновку, що ОСОБА_2 своїми діями порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор» шляхом переміщення через митний кордон України товару, який перевищив дозволені неоподатковувані норми, визначені ч.1 ст.374 МК України, по його вазі та по вартості, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Згідно висновку №163 від 31.08.2017 року Управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС, вартість вилученого у ОСОБА_2 товару, станом на дату оцінки, становить 18973,92 грн. (а.с.23-24).

Поряд з цим, суд не приймає до уваги надану в судовому засіданні ОСОБА_2 накладну від 24.08.2017 року за №21/17, оформлену на її ім'я, на ствердження вартості придбаного нею двигуна до автомобіля, оскільки належного перекладу вона не містить, ні до митного контролю, ні під час запровадження протоколу про порушення митних правил зазначеної накладної остання не подавала та, як ствердила в судовому засіданні, під час придбання товару, документи, підтверджуючі його вартість, продавцем не видавались, а тому, відповідно, дана накладна у суду викликає достатній сумнів щодо її походження. Крім того, суд зважує на те, що накладна видана 24.08.2017 року, в той час, як ОСОБА_2 слідувала через митний кордон України 01.08.2017 року.

Відтак, зазначена накладна не може слугувати належним доказом визначення фактурної вартості вилученого товару в розумінні положень ст.368 МК України, тому за відсутності інших належних доказів, суд в основу рішення кладе саме висновок товарознавчої експертизи.

Щодо кваліфікації дій ОСОБА_2 за ст.472 МК України, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 257 МК України передбачено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмово, усно, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності до вимог ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» вона повідомила інспектору митниці про переміщуваний в автомобілі «двигун» та предявила його для огляду, свідчать не про що інакше, як про усне декларування даного товару.

Такі твердження особи, що притягується до відповідальності, жодним зібраним у справі доказом: ні протоколом про ПМП, ні актом огляду, ні службовою запискою інспектора митниці, не спростовані, а клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка інспектора митниці, що здійснював митний контроль, зі сторони представника органу доходів і зборів не заявлено.

Наведене вказує на те, що про наявність в автомобілі «двигуна внутрішнього згорання» інспектору митниці було відомо зі слів ОСОБА_2 ще до прийняття ним рішення про проведення повного митного огляду транспортного засобу.

Системний аналіз положень ч.6 ст.366 МК України, про те, що звільнення від подання письмової митної декларації при проходженні «зеленим коридором» не означає звільнення від обов'язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України, в розрізі ст.257 МК України, яка регламентує способи декларування товару, не вказує на необхідність кваліфікації дій особи, яка здійснила усне декларування товару, однак допустила порушення порядку проходження спрощеного митного контролю, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України, ще й за ст.472 МК України - недекларування товару.

Крім цього, зі змісту складеного протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 слідує, що останній також ставиться у вину недекларування товару шляхом невнесення повної та достовірної інформації про переміщуваний нею товар у митну декларацію, однак, як слідує з матеріалів справи, під час проходження митного контролю працівники митниці декларації для письмового декларування товару ОСОБА_2 не надавали, що обєктивно підтверджується відсутністю у справі митної декларації, яка б заповнялась останньою, та відсутністю підтверджуючих доказів відмови від її заповнення та подання органу доходів і зборів.

Таким чином, встановлені судом фактичні обставини справи, за яких ОСОБА_2 в усній формі заявила до митного контролю про переміщуваний нею товар, тим самим, в силу положень ст.257 МК України, здійснила його усне декларування, при цьому, була позбавлена можливості провести його письмове декларування, свідчать про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а саме, незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 за ст.471 МК України, суд враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу винної, зокрема, те, що вона вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, є пенсіонером, ступінь її вини у вчиненому, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують її відповідальність, і вважає, що відносно останньої слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке не містить альтернативи.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а також враховуючи те, що ввезений товар не заборонений та не обмежений до переміщення через митний кордон України, будь-яких обґрунтованих підстав для його вилучення в порядку ст.511 МК України під час складання протоколу не було, а тому, відповідно, й підстав для стягнення витрат за його зберігання на митному складі у справі немає.

З цих же мотивів, вилучений у ОСОБА_2 товар підлягає поверненню останній після його митного оформлення та сплати митних платежів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушниці слід стягнути судовий збір в розмірі 320 грн.

Керуючись ст.ст. 522, 527, 528 МК України, п.1 ст.247 КУпАП , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст.ст. 471, 472 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.472 МК України закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 320 (триста двадцять) гривень судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №2665/20500/17 від 01.08.2017 року, бувший у використанні «двигун внутрішнього згорання" до автомобіля марки «VOLKSWAGEN», №074103021, загальною вагою 219,9 кг, вартістю 18973,92 грн., - повернути ОСОБА_2 після відповідного його митного оформлення та сплати митних платежів.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи, органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_7