АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та з урахуванням вимог ч.2 ст. 36 КУпАП на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 22.05.2017 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_3, навпроти будинку №57 по вул. Олени Теліги в м. Києві, не дотрималась безпечної дистанції та допустила зіткнення з автомобілем марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів.

Крім цього, ОСОБА_1 22.05.2017 року о 19 год. 20 хв. навпроти будинку №57 по вул. Олени Теліги в м. Києві, керувала транспортним засобом марки «Фіат» д.н.з. НОМЕР_3, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер», за результатом проведення якого у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в крові в розмірі 1,63‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 2.9 а), 13.1 ПДР України, тобто вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не оспорюючи своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, просить скасувати оскаржувану постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2017 року в частині притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити в цій частині провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що під час розгляду даної справи суд, в порушення вимог ст.ст. 245, 280, 251, 252 КУпАП, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та розглянув справу без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, при цьому не навів в оскаржуваному рішення доказів наявності її вини у вчиненні адміністративних правопорушень.

Зазначає, що за змістом п.п. 2, 3, 4 та 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншої сп'яніння або перебування під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під випливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що працівники поліції пропонували їй пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу в момент знаходження за кермом автомобіля.

Наголошує, що після того як вона вийшла з автомобіля у зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому за кермо не сідала, транспортним засобом не керувала та викликала водія для евакуації її автомобіля з місця пригоди, що підтверджується самим протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, який був складений через 2 години 40 хвилин після самого ДТП, коли вона зупинила автомобіль на місці пригоди та покинула його.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1, вислухавши її пояснення на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення та виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є правильним, підтверджується наявними в матеріалах справі доказами і в апеляційній скарзі не оскаржується.

Так, переглядаючи рішення судді першої інстанції в межах апеляційної скарги вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні нею пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху є обґрунтованим, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №160966 від 22.05.2017 року (а.с. 2), в якому зазначено, що ОСОБА_2 керувала автомобілем в стані алкогольного сп'яніння; даними проведеного тесту за допомогою приладу «Драгер» (а.с. 7), за результатами якого було виявлено наявність алкоголю в розмірі 1,27‰; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 8), проведеного в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому ОСОБА_1 погодилась з результатом проведеного огляду, що засвідчила власним підписом, поясненнями зазначених свідків (а.с. 8), а тому вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 пояснила, що 22.05.2017 року о 19 год. 20 хв., направляючись додому після роботи, керуючи автомобілем «Фіат» д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Олени Теліги, у неї раптово підвищився тиск раптово відчула себе погано, внаслідок чого не зреагувала на гальмування автомобіля, що рухався попереду та здійснила з ним зіткнення, після чого вийшла з машини та одразу зателефонувала своєму знайомому ОСОБА_5 за допомогою і за кермо автомобіля більше не сідала.

Коли приїхав ОСОБА_5 він, побачивши її стан запропонував вжити незначну кількість алкоголю, на що вона погодилась та з метою знизити підвищений артеріальний тиск випила приблизно 3-4 рюмки коньяку.

Наголошує, що після зіткнення не мала наміру та не керувала транспортним засобом.

Також зазначила, що не викликала швидку медичну допомогу на місце ДТП у зв'язку з різким погіршенням здоров'я.

Свідок ОСОБА_5, який був допитаний за клопотанням ОСОБА_1 повністю підтвердив надані нею пояснення та зазначив, що прибувши на місце події на прохання ОСОБА_1 він дійсно наполягав, щоб остання вжила невелику кількість коньяку для зменшення артеріального тиску і саме він був ініціатором вживання алкоголю ОСОБА_1

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п.2.10 ПДР України, якою встановлено обов'язки водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, зокрема підпункту «є» даної норми, водій транспортного засобу зобов'язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Отже, досліджені в судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи, пояснення свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_1 надані в тому числі під час апеляційного розгляду справи, які об'єктивно узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справі доказами і з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, доводи ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП внаслідок вживання алкоголю вже після дорожньо-транспортної пригоди, не знайшли свого підтвердження, а тому вважаю, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України і адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, накладено у відповідності до вимог ст. 33, ч.2 ст. 36 КУпАП, тобто з урахуванням загальних правил накладення адміністративного стягнення та накладення стягнення при вчиненні однією особою кількох адміністративних правопорушень і підстав для скасування постанови та закриття провадження у справі не вбачаю.

З урахуванням вищезазначеного, постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.08.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі в частинні визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, про що ставиться питання в її апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 серпня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/2580/2017 Категорія: ст.ст. 130, 124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.