Справа 350/1621/17
Номер провадження 3/350/546/2017
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року смт.Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Калиній Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Рожнятівського відділення поліції ГУНПУ в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И ЛА :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 393742, 18 жовтня 2017 року, приблизно о 00 годині 37 хвилин, у смт. Рожнятів, по вул. Пушкіна, ОСОБА_1 керував мопедом марки «ALFA ZS50F», державний номерний знак АТF2057, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, внаслідок чого порушив п. 2.9а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вказаного дня він керував мопедом та був зупинений працівниками поліції, які одразу ж доставили його для проходження огляду в Рожнятівську ЦРЛ. Пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці його зупинки працівники поліції йому не пропонували, що є порушенням ст. 266 КУпАП, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння (затвердженого Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.).

Оскільки пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці йому не пропонували і він від такого огляду не відмовлявся, то відсутні були правові підстави працівнику поліції вимагати пройти такий огляд у медичному закладі та доставляти його для проведення огляду у Рожнятівську ЦРЛ. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням встановленого законом порядку. Інших доказів його вини у вчинені правопорушення немає, тому просить справу закрити у звязку з відсутністю події та складу правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення та вивчивши матеріали справи, вважаю що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2, 3 с.62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУаАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Отже, обовязковою ознакою обєктивної сторони правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом в стані спяніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як визначено п. 3 Порядку, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку), огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 зазначеного Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, відповідно до п. 1.6. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 1.7. у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя.

Отже для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Як стверджує в своїх поясненнях ОСОБА_1, що підтверджено і доданими до матеріалів справи матеріалів відео фіксації правопорушення, йому не пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу. Отже є підстави вважати, що проткол про адміністративне правопорушення складений з без дотримання встановленого порядку, тобто є недопустимим доказом правопорушення.

На доданому до матеріалів справи диску з відеозаписом, здійсненим технічним засобом, яким здійснено фіксацію правопорушення, будь-які факти, які б свідчили про відмову ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами не зафіксовані.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

З урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол складений з істотним порушенням вимог чинного законодавства, тобто протокол не відповідає вимогам статей 256, 266 КУпАП.

Інших доказів на підтвердження вини особи, щодо якої складено протокол, матеріали справи не містять.

Крім того, Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді кримінальних та адміністративних справ зазначених категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття транспортні засоби, зокрема, примітки до ст. 286 КК, ч. 6. ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Виходячи із цих положень транспортними засобами, про які йдеться у статтях 286, 287, 289, 290 КК, статтях 121, 122, 1221, 1222, 123, 124, 130, 132 КУпАП, слід вважати всі види автомобілів, трактори й інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби, що приводяться в рух за допомогою двигуна з робочим обємом 50 куб. см і більше або електродвигуна потужністю понад 3 кВт.

Не є транспортними засобами мопеди, велосипеди з двигуном із робочим обємом до 50 куб. см, рухомий склад метрополітену, фунікулера та інших видів залізниць (пасажирські й вантажні потяги, локомотиви, дрезини тощо).

В порушення зазначених вимог, в протоколі серії БД №393742 від 08 жовтня 2017 року не зазначено, який робочий обєм двигуна мопеда марки «ALFA ZS50F», яким керував ОСОБА_2, що позбавляє можливості встановити чи є мопед транспортним засобом в розумінні ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, тобто у вчиненні даного правопорушення, а тому вважає за необхідне справу закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 п.1, 7, 266, 268, 279, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП за відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя Г.В. Калиній