Справа № 444/2194/17 Головуючий у 1 інстанції: Зелізко Р.Й.
Провадження № 33/783/1291/17 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2017 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 ( триста сорок) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 20.08.2017 року о 17 год. на автодорозі Київ-Чоп М-06 39 км + 900 м, керуючи транспортним засобом Ford Focus, номерний знак LZA 58107, перед поворотом ліворуч, не надав дорогу транспортному засобу Audi 100, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. В результаті ОСОБА_2 здійснив зіткнення з даним автомобілем, під час чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 16.13 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що оскаржувана постанова судді є незаконною з мотивів невідповідності висновків судді обставинам справи, неправильного застосування закону про адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Як зазначає захисник, суддею районного суду не взято до уваги те, що зіткнення відбулось виключно з вини водія ОСОБА_4, оскільки такий не врахував дозволеної на даній автодорозі швидкості, не взяв до уваги тимчасовий дорожній знак, який обмежує швидкість руху до 50 км./год., та рухаючись зі швидкістю понад 70 км./год. порушив правила дорожнього руху. Та саме порушення водія ОСОБА_4 і перебували у причинно-наслідковому звязку дорожньо-транспортної пригоди, про що також свідчить гальмівний шлях транспортного засобу та характер пошкоджень.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення.

Перевіривши наявні матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суддя місцевого суду, всебічно, повно та обєктивно дослідивши усі обставини дорожньо-транспортної пригоди, зробив обґрунтований висновок про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення застосовується до осіб, які як учасники дорожнього руху порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 2.3 б Правил дорожнього руху Українидля забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як передбачено п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно з п. 16.13 Правил дорожнього руху України, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

На переконання апеляційного суду, наявними в матеріалах справи доказами, які в своїй сукупності є достатніми, в повній мірі стверджується факт порушення Правил дорожнього руху з вини ОСОБА_2, а саме такий, будучи неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та здійснюючи маневр повороту вліво, не переконався, що цей маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем Audi 100, номерний знак НОМЕР_1.

Зокрема, вина ОСОБА_2 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 20 серпня 2017 року серія БР№ 128266 (а.с.2), згідно з яким 20 серпня 2017 року о 17 год. на автодорозі Київ-Чоп М-06 539 км + 900 м, водій ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Ford Focus, номерний знак LZA 58107, перед поворотом ліворуч не надав дорогу транспортному засобу Audi 100, номерний знак НОМЕР_1, що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. В результаті здійснив з ним зіткнення, від чого автомобілі отримали технічні пошкодження.

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_2 ознайомився, про що свідчить його підпис у відповідній графі, та копію такого отримав.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що 20.08.2017 року о 17 год. на автодорозі Київ-Чоп М-06 539 км + 900 м в напрямку м.Київ, він, керуючи автомобілем Ford Focus, номерний знак LZA 58107, повертаючи ліворуч, включив сигнал покажчика повороту, пропустив транспортні засоби, що рухалися в зустрічному напрямку прямо, та переконавшись, що немає перешкод для руху, розпочав рух в сторону м.Винники. Здійснивши свій маневр повністю, відчув удар в задню праву частину свого транспортного засобу. На його переконання, причиною дорожньо-транспортної пригоди стало недотримання водієм ОСОБА_4 дозволеної швидкості руху.

Разом з тим, пояснення ОСОБА_2 про те, що не з його вини сталася ДТП, спростовуються даними, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а також письмовими поясненнями іншого водія - учасника дорожнього руху, які надані безпосередньо після ДТП.

Зокрема, згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с.4), долученими до матеріалів справи, такий 20.08.2017 року близько 17 год. рухався автомобілем Audi 100 зі сторони м.Львова. На кільцевій дорозі траси М-06 поблизу м.Винники на мості він їхав прямо, не змінюючи напрямок руху. В цей момент транспортний засіб Ford Focus, номерний знак LZA 58107, рухаючись на мості, здійснював поворот наліво, не пропустивши його, у звязку з чим здійснив зіткнення з його транспортним засобом. У судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_4 пояснив, що винним в ДТП є ОСОБА_2, який виїжджав на смугу його руху, при цьому здійснював незрозумілі йому маневри. Зазначив, що він завчасно побачив транспортний засіб ОСОБА_2, однак, так як рухався на спуск, його автомобіль рухався вже по інерції, він застосував екстрене гальмування та поворот керма вліво, однак зіткнення не вдалося уникнути. Ствердив, що на місці ДТП ОСОБА_2 пояснив, що відволікся на свою дитину, яка сиділа на задньому пасажирському місці. Додатково зазначив, що його автомобіль понесло по інерції після зіткнення, тому на фотографіях інше місце зіткнення, ніж було насправді.

Таким чином, з пояснень другого учасника дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що саме водій ОСОБА_2 не надав перевагу в русі транспортному засобу Audi 100, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по автодорозі в зустрічному напрямку.

Окрім цього, пояснення ОСОБА_2 про те, що не з його вини сталася ДТП, спростовуються даними, що відображені на схемі ДТП (а.с.3), з якої вбачається, що місце зіткнення автомобілів Ford Focus та Audi 100 відбулося на відстані 12,3 м від крайньої межі проїжджої частини дороги на смузі руху транспортного засобу Audi 100. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Ford Focus під керуванням ОСОБА_2 отримав вмятину задньої правої дверки, правої задньої частини кузова, розбите лобове та праве заднє скло, пошкодження правого заднього бампера та правого заднього колеса. Транспортний засіб ОСОБА_4 отримав пошкодження капота, правого та лівого переднього крила, правої та лівої передньої фари, радіаторної решітки, переднього бампера, радіатора та лобового скла.

Таким чином, дані, що відображені на схемі ДТП, та характер пошкоджень транспортних засобів, узгоджуються з поясненнями водія ОСОБА_4 та вказують на те, що саме водій ОСОБА_2 при виконанні маневру лівого повороту в сторону м.Винники не надав переваги у русі транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_4

Пояснення ОСОБА_2 про те, що нібито водій ОСОБА_4 перевищив швидкість, що стало причиною ДТП, об'єктивно матеріалами справи не підтверджені і є лише припущеннями.

Оцінюючи наявні докази у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що суддя зробив вірний висновок про порушення водієм ОСОБА_2 п. 16.13 ПДР України. У виниклій дорожній ситуації водій ОСОБА_2 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та не надав перевагу транспортному засобу Audi 100, який рухався по автодорозі у зустрічному напрямку, та здійснив маневр, що мало наслідком настання дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він впевнився у безпеці свого маневру, є неспроможними, оскільки за таких обставин, йому б вдалося уникнути зіткнення з транспортним засобом Audi 100.

Під час розгляду справи в місцевому суді порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, апеляційним судом не встановлено, а тому оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_2 суддя місцевого суду врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, та застосував таке згідно з вимогами ст. 33 КУпАП у межах санкції ст.124 КУпАП, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Ураховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 04 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвокатаОСОБА_3 в його інтересах без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1