Номер провадження: 33/785/1255/17
Номер справи місцевого суду: 523/6486/17
Головуючий у першій інстанції Лупенко А. В.
Доповідач Джулай О. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі

головуючий суддя: Джулай О.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 21 червня 2017 року,

встановив:

зазначеною постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і на нього було накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 8 (вісім) місяців.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 30.04.2017 року о 14:15 год. керуючи авомобілем марки «MERSEDES BENZ», д/н НОМЕР_1, по вул. Грушевського, 52 в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку та виїхав на смугу зустрічного руху, чим змусив водія автомобіля марки «FORD», д/н НОМЕР_2 різко змінити швидкість та напрямок руху.

ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, мотивуючи такі вимоги тим, що він отримав копію оскарженої постанови 05.07.2017 року.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що оскаржена постанова була постановлена з порушенням вимог КУпАП, у зв'язку з чим просить повернути справу на розгляд до суду першої інстанції.

В судове засідання ОСОБА_2 двічі не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином. Причини неявки ОСОБА_2 суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню з таких підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що копія оскарженої постанови йому надіслана не була, що позбавило його можливості оскаржити постанову Суворовського районного суду м. Одеси, від 21.06.2017 року у встановлений законодавством строк. Такі твердження апелянта матеріалами справи не спростовані.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 не мав можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується розгляду апеляційної скарги по суті, на думку апеляційного суду апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - зміні з таких підстав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак, апеляційний суд не приймає до уваги такі твердження, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Як зазначено в оскарженій постанові, ОСОБА_2 з'явився в судове засідання, яке було призначено на 20 червня 2017 року, в неналежному вигляді (в шортах та майці), у зв'язку з чим суддею йому було зроблено зауваження, а розгляд справи було відкладено.

В матеріалах справи міститься довідка про те, що ОСОБА_2 був усно повідомлений про час судового засідання, яке було призначене на 21.06.2017 року на 10 год., від підпису відмовився.

21.06.2017 року ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що відсутність в матеріалах справи підпису ОСОБА_2 свідчить про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративні правопорушення, у зв'язку з чим такі доводи апелянта не можуть бути взяті до уваги.

Відповідно, доводи ОСОБА_2 про порушення суддею вимог ст. 278 КУпАП не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

Що стосується розгляду апеляційної скарги по суті, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, тобто в порушенні правил дорожнього руху, які спричинили створення аварійної ситуації.

До такого висновку апеляційний суд приходить, приймаючи до уваги докази, які були досліджені судом першої інстанції, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, серії БР №234839, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, який особисто підписаний ОСОБА_2, що свідчить про згоду з цими обставинами. ( а.с. 1).

З пояснення свідка ОСОБА_3 також вбачається, що ОСОБА_2 створив для нього аварійну ситуацію.

Викладені обставини свідчать про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Між тим, в резолютивній частині оскарженої постанови суддя помилково зазначив, що адміністративне стягнення накладено за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В цій частині апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржена постанова - зміні з виключенням з резолютивної частини постанови вказівки суду про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та з доповненням резолютивної частини постанови вказівкою про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на ті обставини, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення адміністративного стягнення.

Твердження апеляційної скарги про недотримання судом першої інстанції вимог ст.280 КУпАП, на думку апеляційного суду, заслуговують на увагу з таких підстав.

Санкція ч. 4 ст. 122 КУпАП передбачає можливість накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При цьому суддя, застосовуючи до ОСОБА_2 найбільш суворий вид адміністративного стягнення - позбавлення права керування транспортними засобами, не мотивував такого рішення і не зазначив в постанові, чому вважає необхідним застосувати саме такий вид адміністративного стягнення.

З оскарженої постанови вбачається, що, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймав до уваги такі обставини: особу правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, ставлення правопорушника до вчиненого, обставини, що обтяжують і пом'якшують відповідальність.

Між тим, фактично суддя обмежився формальним перерахуванням вказаних обставин, оскаржена постанова, не містить конкретних доказів та фактів на підтвердження зазначених обставин. Зокрема, більшість із зазначених судом обставин не розкриті, з постанови не зрозуміло яким чином враховувались ті чи інші зазначені обставин, тому апеляційний суд приходить до висновку про те, що обрання найбільш суворого адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 є невмотивованим.

З наданих ОСОБА_2 документів вбачається, що він фактично має на утримання трьох неповнолітніх дітей, працює охоронцем в Одеському університеті ім. Мечникова, його середньомісячна заробітна плата складає 2207 грн.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а оскаржена постанова Суворовського районного суду м. Одеси, від 21.06.2017 року, підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 247, 254, 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 21 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - частково задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси, від 21 червня 2017 року, стосовно ОСОБА_2 - змінити.

Виключити з резолютивної частини зазначеної постанови вказівку суду про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та доповнити резолютивну частину постанови вказівкою про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

Призначити ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, адміністративне стягнення в виді штрафу, в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

В решті зазначену постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області (підпис) О.Б. Джулай

Згідно з оригіналом.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Б. Джулай