Справа № 477/2219/17 Провадження № 3/477/1022/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 р. м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Козаченко Р.В.,

при секретарі ОСОБА_1,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, мешкаючої в м. Баштанка по вул. Баштанської республіки, 25, громадянки України, працюючої головним бухгалтером товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь відродження»,

за ч. 1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу № 184 про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2017 року, під час проведення перевірки головним управлінням державної фіскальної служби у Миколаївській області, товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Промінь відродження», розташованого в с. Шевченково вул. Леніна, 37, Вітовського району Миколаївської області, було встановлено, що головний бухгалтер даного товариства - ОСОБА_2 допустила в період з 18 жовтня 2016 року по 15 лютого 2017 року ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме: завищено податковий кредит по ПДВ за рахунок віднесення сум податку за операціями, реальність здійснення яких не доведено, чим порушено п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198 , п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість у загальній сумі 2386300 грн., правопорушення виявлено 18 серпня 2017 року (акт № 1110/14-29-14-07/38350404).

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст.163-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала та просила закрити відносно неї провадження, в звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення. Також надала письмове заперечення в якому вказала, що стаття 78 Податкового кодексу України регламентує порядок проведення документальних позапланових перевірок. Також проведенню перевірки обовязково повинно передувати надіслання платнику податків запиту про надання пояснень щодо взаємовідносин з контрагентами і право на проведення перевірки у контролюючого органу виникає тільки в разі ненадання платником податків протягом 15 робочих днів своїх пояснень та їх документального підтвердження. Зазначила, що на запити ГУ ДФС щодо правових відносин з контрагентами надано усі без винятку відповіді, про що зрештою і в акті перевірки вказано. Тобто, товариство виконало свій обов'язок надати відповідь протягом установлених 15 робочих днів з моменту отримання запиту, отже ГУ ДФС, отримавши відповіді на запити у встановлені строки, втратило право на призначення та проведення позапланової документальної виїзної перевірки.

Відтак, ГУ ДФС допустило порушення вимог податкового законодавства, яке регулює питання підстав для проведення документальних позапланових виїзних перевірок.

Висновки щодо порушення податкового законодавства зроблено ГУ ДФС, виходячи із нібито встановленого факту нереальності господарських операцій товариства з його контрагентами (ПП ФІРМА «АСС», ТОВ «ФІОЛЕНТ», TOB «НОКС-2», ТОВ «СВІТЛАД», ТОВ «ВИТОВСЬКЕ», TOB «РАТЕК-НК») та їх постачальниками. Свою позицію ГУ ДФС обґрунтовує на підставі податкової інформації ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва, Баштанської ОДПІ (Вітовське відділення) ГУ ДФС у Миколаївській області та ГУ ДФС в Івано-Франківській області по ланцюгу постачання товару (послуг). Однак усі без винятку господарські операції з вище переліченими контрагентами були такими, що реально вчинені, оплачені та податкові накладні виписані контрагентами на адресу ТОВ «Промінь Відродження» також зареєстровані належним чином в Єдиному реєстрі податкових накладних, про що і в акті перевірки вказано.

Посилання ГУ ДФС на факт відсутності у вищевказаних контрагентів та їх постачальників трудових та матеріальних ресурсів, виробничих потужностей, складських приміщень, що унеможливлює здійснення ними господарської діяльності є необґрунтованим та недоведеним. Чинним законодавством не заборонено субєктам господарювання здійснювати господарську діяльність із залученням третіх осіб на підставі цивільно-правових договорів, в тому числі які не є платниками податку на додану вартість. У акті перевірки не зазначено, що ГУ ДФС дослідила придбання товару чи послуг контрагентами у субєктів підприємницької діяльності які не є платниками податку на додану вартість. Відтак, при складанні акту перевірки контролюючим органом використано необґрунтовані дані, а також субєктивні припущення, які не мають підтверджувальних доказів.

Посилання ГУ ДФС на порушення контрагентом вимог податкового законодавства щодо декларування сум податкових зобов'язань є безпідставними, оскільки за дане порушення податкового законодавства передбачена індивідуальна відповідальність саме для контрагента, а не для ТОВ «Промінь Відродження», оскільки ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку, при цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку.

Відтак, дії ГУ ДФС щодо встановленого факту нереальності господарських операцій товариства з його контрагентами та відповідно недійсності даних, наведених у податкових деклараціях з ПДВ, є протиправними.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Платниками податків і зборів (обов'язкових платежів) є юридичні і фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов'язок сплачувати податки і збори. Об'єктами оподаткування є доходи (прибуток), додана вартість продукції (робіт, послуг), вартість продукції (робіт, послуг), зокрема, митна, або її натуральні показники, спеціальне використання природних ресурсів, майно юридичних і фізичних осіб та інші об'єкти, визначені законами України про оподаткування.

Об'єктивною стороною правопорушення є: а) відсутність податкового обліку; б) порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

За змістом п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання обєкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно до п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до положень п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Як вбачається з п. 200.2. ст. 200 Податкового кодексу України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобовязань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п.200.4. ст. 200 Податкового кодексу України, при відємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу ; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобовязань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2 господарські операції з вище переліченими контрагентами були такими, що реально вчинені, оплачені та податкові накладні виписані контрагентами на адресу ТОВ «Промінь Відродження» та зареєстровані належним чином в Єдиному реєстрі податкових накладних. На підтвердження своїх пояснень нею надано копії договорів, податкових накладних та квитанцій про їх реєстрацію та платіжних доручень.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі та встановлює наявність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У складеному протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено будь-яких конкретних дій або бездіяльності ОСОБА_2, які призвели до порушень податкового законодавства та їх наслідків, зазначених у цьому протоколі.

Крім того, винесені за результатами акту № 1110/14-29-14-07/38350404 від 18 серпня 2017 року, податкові повідомлення-рішення оскаржені ТОВ Промінь Відродження до Державної фіскальної служби України. Вказане підтверджується копією скарги від 20 вересня 2017 року та копією рішення про продовження строку розгляду скарги від 24 жовтня 2017 року.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 суду надано не було.

За положеннями статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, у звязку з чим справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити, звільнивши її від адміністративної відповідальності в звязку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районного суд. На постанову може бути внесено протест прокурора в тому ж порядку.

Суддя Р.В. Козаченко