АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/3781/17Суддя 1 інстанції Гринь Н. Г.
Номер провадження 33/774/112/К/17Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився 13 квітня 1997 року, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, -

якою його визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн. 00 копійок.

При обставинах, викладених в постанові, 12.06.2017 року о 16 годині 30 хвилин, у м. Кривому Розі по пр. 200 річчя Кривого Рогу, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем "DAEWOO LANOS", реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що постанова підлягає скасуванню, через порушення норм матеріального та процесуального права та неповне зясування фактичних обставини справи. Вважає, що у інспектора патрульної поліції не було жодних підстав вважати, що він перебуває у стані наркотичного спяніння, а отже він не мав права його зупиняти. Також, стороні захисту було надано лише 5 хвилин для ознайомлення з матеріалами, що були витребувані з КЗ «Криворізький ПНД», що унеможливило належну підготовку позиції захисту з урахуванням нових доказів, що надійшли до суду. Окрім того, ОСОБА_2 вказує, що судом не було допитано інспектора Гончара В.С., який доставив його до КЗ «Криворізький ПНД» для проходження медичного огляду на стан спяніння та експерта лікаря-нарколога. Також, на його думку, судом не витребувано та досліджено графік чергування лікарів КЗ «Криворізький ПНД» за червень 2017 року та відсутня дислокація сил та засобів відповідних роти та батальйону УПП в м. Кривому Розі, із зазначенням осіб, які заступали на патрулювання. Також, посилається на те, що, в порушення вимог п.17 розділу ІІІ Інструкції від 09.11.2015 року, йому не було повідомлено про результати медичного огляду в присутності поліцейського, який його доставив до медичного закладу. Звертає увагу суду на те, що судом не було зясовано причини складання протоколу саме 21.06.2017 року, адже зупинений він був 12.06.2017 року. Окрім того, вважає, що при призначенні адміністративного стягнення судом порушено вимоги ст.33 КУпАП та не враховано його особу, обставини, що помякшують відповідальність, його майновий стан та не обґрунтовано обраний вид та розмір накладеного щодо нього адміністративного стягнення. Зазначені обставини, на його переконання, свідчать про незаконність постанови суду та дають підстави для її скасування.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі й наполягав на її задоволенні.

Разом з цим, від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності як захисника ОСОБА_3, так і в загалі без захисника, що не повязано з матеріальним становищем, та, на думку суду, не є порушенням його права на захист, оскільки ОСОБА_2 ні є особою, яка потребує обовязкової участі захисника у справі, та суд виходить з волевиявлення особи щодо його права на захист.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах скарги, частково дослідивши докази у справі, дійшов такого висновку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно незаконності постанови через порушення норм матеріального та процесуального права та неповне зясування судом фактичних обставини справи є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, які належним чином оцінені судом.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 076756 від 21 червня 2017 року встановлено, що 12 червня 2017 року о 16 годині 30 хвилин, у м. Кривому Розі по пр. 200 річчя Кривого Рогу, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем "DAEWOO LANOS", реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Ці фактичні обставини підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.06.2017 року, згідно якого ОСОБА_2 перебуває у стані канабіоїдного спяніння (а.с.2).

Також, згідно копії акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1237 від 12.06.2017 року ОСОБА_2 заключний діагноз: гостра канабіоїдна інтоксикація (а.с.24-27).

Як видно з результатів токсикологічного дослідження №376 від 15.06.2017 року, при хімічному дослідженні сечі ОСОБА_2 виявлено речовину, що дає позитивну реакцію на канабіоїди (а.с.28).

Окрім цього, винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується копією Журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідного до якого 12.06.2017 року о 17 год. 05 хв. до КПНД доставлено ОСОБА_2 та встановлено йому діагноз - опіоїдна інтоксикація (а.с.29);

Також, при перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейського, встановлено, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2, йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння, на що він погодився. Цей відеозапис достатньо повно відображає всі події, що відбулися 12 червня 2017 року за участю ОСОБА_2 та дає підстави для висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього складений без порушень норм чинного законодавства (а.с.4).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу того, що працівники патрульної поліції не мали жодних підстав його зупиняти, спростовуються поясненнями інспектора Іолкіна Е.С., який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 12 червня 2017 року до них надійшло орієнтування про перебування водія автомобіля НОМЕР_2 в стані наркотичного спяніння, у звязку з чим цей автомобіль о 16-30 хвилин того ж дня було зупинено по пр. 200-річчя ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_2, який дійсно був з ознаками наркотичного спяніння.

Підстави ставити під сумнів пояснення інспектора поліції відсутні, оскільки його пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, що слідують з документів, які містяться в матеріалах справи, та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується тверджень скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не допитав інспектора поліції ОСОБА_5, який доставив його до КЗ «Криворізький ПНД» та не витребував дислокацію сил і засобів відповідних роти та батальйону УПП в м. Кривому Розі, а також не допитав експерта лікаря-нарколога й не витребував графік чергування лікарів цього закладу, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні клопотання сторони захисту про це. Разом з цим, відмова суду в клопотанні про витребування графіку чергування лікарів КЗ «Криворізький ПНД» є правильною, так як висновки проведених досліджень жодним чином не повязані з графіком чергування лікарів, а залежать виключно від кваліфікації спеціалістів, що ОСОБА_2 та його захисником не оскаржується.

Доводи сторони захисту про порушення права на ознайомлення з матеріалами справи, спростовуються наявними відомостями про неодноразове відкладення судового розгляду, що свідчить про надання судом учасникам процесу можливості знайомитись зі справою, з урахуванням нових доказів в ній.

Також, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі на те, що, ОСОБА_2 не було повідомлено про результати медичного огляду в присутності поліцейського, який його доставив до медичного закладу та погоджується з думкою місцевого суду, що дії працівників поліції при проведенні медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_2 відповідають вимогам закону. Окрім цього, згідно п.10 Висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2, цей висновок був повідомлений йому лікарем ОСОБА_6 в присутності поліцейського з дотриманням вимог ч.4 ст.266 КУпАП (а.с.2).

Щодо доводів скарги стосовно того, що судом не було зясовано причини складання протоколу саме 21.06.2017 року, адже зупинений він був 12.06.2017 року, апеляційний суд в даному випадку погоджується з судом першої інстанції, оскільки протокол було складено інспектором патрульної поліції після отримання висновку на стан спяніння ОСОБА_2, що відповідає вимогам розділу II вказаної Інструкції та ст.254 КУпАП.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування автомобілем в стані наркотичного спяніння.

Підстави ставити під сумнів достовірність викладених доказів у справі, у відповідності до доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, та доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Також спростовуються доводи поданої скарги щодо не проведення судом фактичного розгляду справи та позбавлення ОСОБА_2 в реалізації прав, передбачених ст.268 КУпАП України, оскільки як слідує з оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 був присутнім в судовому засіданні та мав змогу надати докази своєї невинуватості, але доказів на підтвердження цього не надав.

Отже, при апеляційному перегляді справи не встановлено порушень вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_2 правопорушення.

Що ж стосується твердження ОСОБА_2, що при призначенні йому адміністративного стягнення судом не враховано його особу, обставини, що помякшують відповідальність, майновий стан та не обґрунтовано обрано вид та розмір стягнення, суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними.

Так, накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.ст.30,33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у звязку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: ОСОБА_1