АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1601/2017Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Криворот О.О.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гри. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як зазначено у постанові, ОСОБА_4, 18.04.2017 о 05 год. 55 хв., керував автомобілем марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Г.Севастополя, 35, з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, тобто ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.5 ГІДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Вважає, що адміністративне стягнення, якому його було піддано оскаржуваною постановою суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що суд не вказав жодного доводу. на підставі якого обрано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та максимального штрафу.

ОСОБА_4 вказує, що він не керував автомобілем і доказів того, що він керував автомобілем надано не було. Свідки були знайдені вже пізніше, після того як склали протокол і тому вони не володіли всією інформацією.

Судом також порушено судом вимоги ст. 33 КУпАП та не досліджено дані про особу ОСОБА_4, його джерело отримання доходу, сімейний стан тощо. ОСОБА_4 зазначає, що автомобіль є єдиним джерелом його доходу і позбавлення права керувати ним ставить його у дуже скрутне становище, він не має можливості іншого способу заробітку для існування. А в нього двоє дітей, яких потрібно утримувати. Також не було вказано, що права у нього вже більше 17 років і весь цей час він зарекомендував себе як сумлінний водій. Тому і у цій частині постанова є такою, що не відповідає матеріалам справи та відповідно, не обґрунтованою та формальною.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, допитавши свідка ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено матеріалами справи про адміністративне правопорушення,.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з тим, що він не керував автомобілем є безпідставними та не підтверджені належними доказами, оскільки його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписом з нагрудного знаку відеореєстратора патрульного поліцейського, а також поясненнями свідка ОСОБА_5 при апеляційному розгляді справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що суд першої інстанції не вказав жодного доводу, на підставі якого обрано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та максимального штрафу є безпідставними та не відповідають вимогам закону, оскільки санкція статті ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв лише у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не передбачає інших розмірів та видів адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_4 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 16 травня 2017 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський