Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа №: 302/811/17 3/302/334/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2017 року смт. Міжгір'я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В. П. , розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Міжгірського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, уродж. та мешк. с.Синевир, 1209, Міжгірський район, Закарпатська область, постійного місця праці немає - сезонний робітник, не одружений, утриманців немає, груп інвалідності немає, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, серії БР № 059185, гр.ОСОБА_1, 17.09.2017 року, біля 04 год. 20 хв., в с.Синевир по вул.Центральній, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 05.10.2017 року ОСОБА_1 обставини зазначені в протоколі та вину заперечив повністю, пояснивши наступне. 17.09.2017 року він був на весіллі в с.Синевир, тому попросив свого друга ОСОБА_2, щоб він його забрав з весілля і відвіз його додому на його ж автомобілі. Автомобілем керував його друг ОСОБА_2, а він був пасажиром. ОСОБА_2 під'їхав до свого будинку і вийшов з автомобіля, щоб взяти з дому гроші для заправки авто. Він залишився сидіти в автомобілі на передньому пасажирському сидінні. В цей час під'їхали працівники поліції і побачивши його автомобіль на обочині, підійшли до нього та пред'явили йому претензію, що він керує автомобілем в нетверезому стані. Його пояснення, що він не перебував за кермом авто до уваги працівники поліції не брали. ОСОБА_2 як свідка опитувати не бажали та без будь-яких пояснень, накинувши на руки кайданки, доставили його до Міжгірської РЛ на поліцейському автомобілі для медосвідування, а також працівниками поліції у відділ поліції було доставлено його автомобіль. Посвідчення водія від нього вилучили. Факт вживання алкоголю не заперечує, натомість автомобілем він не керував, водієм був його друг ОСОБА_2.

В судовому засіданні 17.10.2017 р. свідок ОСОБА_2 суду підтвердив пояснення надані ОСОБА_1, а саме факт керування ним автомобіля 17.09.2017 року на прохання ОСОБА_1. Додатково пояснив, що коли він вийшов з свого будинку № 1114 в с.Синевир, то автомобіля і його друга на вулиці вже не було, пізніше він довідався, що працівники поліції забрали автомобіль на спецмайданчик до відділу поліції.

Адвокат ОСОБА_3 (захисник ОСОБА_1І.) просить справу стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зокрема, ОСОБА_1 17.09.2017 року автомобілем не керував, а був пасажиром; автомобіль стояв на узбіччі, а ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні. Всі ці обставини підтверджені поясненням свідка ОСОБА_2, який був водієм цього автомобіля. Натомість, обставини вказані у протоколі свідком ОСОБА_4, який вказаний працівником поліції, - не підтверджені.

Дослідивши матеріали справи, зокрема: зміст протоколу про адмінправопорушення, висновок лікаря, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_2, письмові пояснення свідка ОСОБА_4, подані суду 26.10.2017 року, суд приходить до висновку про те, що обставини вказані в протоколі не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді, тобто вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, належно не доведена, а тому справа підлягає до закриття, виходячи з такого.

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Як встановлено під час розгляду справи, 17.09.2017 року начальником сектору ДПП Міжгірського ВП ст.лейтенантом поліції ОСОБА_5 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР №059185 відносно ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в якому вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння по вул.Центральній в с.Синевир Міжгірського району, що підтверджується висновком медичного огляду. До протоколу додано як докази такі документи: висновок лікаря, постанову про накладення адмінстягнення серії БР № 945952 від 17.09.2017 р., акт огляду та тимчасового затримання т/з;, розписку ОСОБА_1.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вживання ним алкоголю 17.09.2017 року не заперечив, натомість заперечив керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, пояснивши, що був пасажиром автомобіля.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 17.09.2017 року він на прохання ОСОБА_1 керував його автомобілем і возив ОСОБА_1 в с.Синевир Міжгірського району. ОСОБА_1 за кермо автомобіля не сідав. Автомобіль марки "ВАЗ 21150", д.н.з. НОМЕР_2, був примусово переміщений працівником поліції з с.Синевир до смт.Міжгір'я без його відома.

Свідок ОСОБА_4, який зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення, подав суду письмові пояснення, згідно яких обставини зазначені у протоколі стосовно ОСОБА_1, у зв'язку з давністю події, він згадати не може.

Протокол про адміністративне правопорушення, який є предметом розгляду справи, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та розділу ІІ "Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху" Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі Інструкція) з таких підстав.

Протокол про адмінправопорушення не підписаний особою стосовно якої він складений - ОСОБА_1; письмові пояснення або заперечення на протокол працівником поліції на місці складання протоколу від ОСОБА_1 не відібрано. Свідка в протоколі зазначено тільки одного ОСОБА_4, який жодних пояснень на спростування заперечення ОСОБА_1 або підтвердження обставин зазначених у протоколі суду надати не зміг.

Частиною другою розділу ІІ вищевказаної Інструкції встановлено такі вимоги до протоколу: - протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Цих вимог Інструкції ст.лейтенант поліції ОСОБА_5 не виконав. Також у протоколі не вказано де саме було зупинено гр.ОСОБА_1, біля якого житлового будинку або магазину, школи, тощо. Натомість вулиці Центральної в селі Синевир Міжгірського району не має. Відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, на якій було б зафіксовано хто саме був за кермом зупиненого автомобіля до протоколу не додано та не має відмітки у протоколі про наявність такого відеозапису. Відсутні у матеріалах справи і будь-які відомості про застосування поліцейським до ОСОБА_1 засобів примусу - кайданків при його затриманні, зокрема рапорти працівників поліції та протокол на виконання вимог ст.261 КУпАП.

Поданий суду як доказ копію постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 121 ч.1 КУпАП, від 17.09.2017 року, стосовно ОСОБА_1, суд до уваги не бере, оскільки ця постанова не відповідає вимога ст.283 КУпАП та розділу ІV Інструкції. Зокрема, з постанови не вбачається де саме в с.Синевир Міжгірського району був зупинений автомобіль, яким керував ОСОБА_1; постанова не підписана ОСОБА_1 та не вручена останньому. Окрім цього, в резолютивній частині постанови не вказано до кого саме застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. (відсутнє прізвище особи).

Окрім цього, свідок ОСОБА_4, за відомостями з Міжгірського відділення поліції є колишнім працівником поліції (звільнений у 2016 р.). Останній письмових пояснень про подію не надав і не надав показів у суді.

Вищенаведене дає підстави для сумніву щодо правдивості викладених у протоколі фактів, за цих же підстав суд віддає перевагу запереченням ОСОБА_1 та поясненням свідка ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 62 ч. 3 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Враховуючи вище зазначене, трактуючи всі сумніви на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п.2.9 а ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Отже, в діях водія, з огляду на встановлені обставини, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, і провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Вилучене посвідчення водія від гр.ОСОБА_1 повернути за належністю останньому.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 294 КУпАП.

Суддя: ОСОБА_6