Номер провадження 3/243/1712/2017
Номер справи 243/8158/17
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«13» вересня 2017 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Хаустова Т.А, розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, не одруженого, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді головного сержанта 2-ої десантно-штурмової роти, РНОКПП: невідомий, Військовий квиток серії НОМЕР_2 виданий 16 червня 2015 року Військовою частиною польова пошта НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП ,-
В С Т А Н О В И В :
В період з 06 лютого 2017 року по 04 серпня 2017 року молодший сержант ОСОБА_2 , в умовах особливого періоду, перебуваючи на посаді головного сержанта 2-ої десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, будучи відповідальним, згідно ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за внутрішній порядок серед особового складу, повинен завжди мати точні відомості та вести облік особового складу, встановлювати такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України, в порушення вимог ст. 123 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не забезпечив належний рівень військової дисципліни серед підлеглого особового складу підрозділу, що призвело до того, що його підлеглий старший солдат ОСОБА_3 без поважних причин був відсутній на військовій службі в період з 06 лютого 2017 року по 04 серпня 2017 року молодший сержант ОСОБА_2 не проконтролював повернення з відпустки ст. солдата ОСОБА_3 , не володів наявністю особового складу та місцем його перебування, не провів звірку особового складу роти з обліковими даними військової частини. Внаслідок чого, за період відсутності без поважних причин ст. солдату ОСОБА_3 було неправомірно нараховане та виплачене грошове забезпечення в сумі 35495,45 (тридцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривен сорок п`ять копійок). Таким чином молодший сержант ОСОБА_2 вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення до військової служби, яке виразилося у недостатньому контролі за підлеглим особовим складом, в порушення його посадових обов`язків визначених в ст.58, 59, 123 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачені ст. 268 КУпАП та ст.ст. 10, 63 Конституції України.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄКПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбаченні цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

ОСОБА_2 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч. 2 КУпАП визнав повністю та пояснив, що при обліку особового складу недостатньо приділив уваги старшому солдату ОСОБА_3 , а саме вважав, що за час його відсутності старший солдат ОСОБА_3 отримав чергову відпустку у зв`язку з хворобою. Просить суд суворо не карати.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_2 доведена матеріалами справи, а саме: Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНК № 0315 від 13 вересня 2017 року (а.с. 1-2), згідно якого в період з 06 лютого 2017 року по 04 серпня 2017 року молодший сержант ОСОБА_2 , в умовах особливого періоду, перебуваючи на посаді головного сержанта 2-ої десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, будучи відповідальним, згідно ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за військову дисципліну, морально-психологічний стан, за внутрішній порядок серед особового складу, повинен завжди мати точні відомості та вести облік особового складу, встановлювати такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України, в порушення вимог ст. 123 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не забезпечив належний рівень військової дисципліни серед підлеглого особового складу підрозділу, що призвело до того, що його підлеглий старший солдат ОСОБА_3 без поважних причин був відсутній на військовій службі в період з 06 лютого 2017 року по 04 серпня 2017 року молодший сержант ОСОБА_2 не проконтролював повернення з відпустки ст. солдата ОСОБА_3 , не володів наявністю особового складу та місцем його перебування, не провів звірку особового складу роти з обліковими даними військової частини. Внаслідок чого, за період відсутності без поважних причин ст. солдату ОСОБА_3 було неправомірно нараховане та виплачене грошове забезпечення в сумі 35495,45 (тридцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривен сорок п`ять копійок). Таким чином молодший сержант ОСОБА_2 вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення до військової служби, яке виразилося у недостатньому контролі за підлеглим особовим складом, в порушення його посадових обов`язків визначених в ст.58, 59, 123 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-15 ч. 2 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Таким чином, провина ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 172-15 ч. 2 КУпАП, доведена у повному обсязі, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення є щире каяття. Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Судом також у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується ступінь вини і матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує обставини, що пом`якшують відповідальність та обирає стягнення в межах санкції, встановленої в межах стягнення, передбаченого ст. 172-15 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1 ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 36, 40-1, 172-20, 245, 280, 283-284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 коп., на р/р: 0075, код платежу 21081100, одержувач УДК м. Слов`янськ, , Банк ГУДКУ у Донецькій області, МФО 834016.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на доходний рахунок 0001 Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019, код ЄДРПОУ 37993783, одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду Т.А. Хаустова