Справа № 612/504/17
Провадження № 3/612/131/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2017 року смт Близнюки

Суддя Близнюківського районного суду Харківської області Масло С.П., за участю прокурора Ткаченка О.Ю., особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Харківській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та такої, що мешкає за адресою: вул. З. Бакая, 21, с. Червоне Близнюківського району Харківської області, громадянки України, не судимої, секретаря, депутата Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської області,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення №№ 207, 208 від 11.08.2017 року ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративних правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1, будучи депутатом Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської області та одночасно секретарем зазначеної сільської ради, будучи посадовою особою органів місцевого самоврядування 9 рангу V категорії, згідно п. «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та не повідомила колегіальний орган під час виконання повноважень про наявність реального конфлікту інтересів, а саме не повідомила Башилівську сільську раду Близнюківського району Харківської області про наявність у неї реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, не вжила заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та проголосувала на сесії Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської області за особисто поданою заявою за надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель в розмірі 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства 0,20 га за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Червоне, вул. З. Бакая, буд. 21, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Так, 11.07.2016 в с. Башилівка Близнюківського району Харківської області в приміщенні Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської області ОСОБА_1П в порушення вимог п. 1 п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» діючи умисно, з корисливих спонукань, під час проведення VI сесії VII скликання Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської області не повідомила про реальний конфлікт інтересів під час голосування на сесії відносно її заяви, а саме про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель в розмірі 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства 0,20 га за адресою: Харківська область, Близнюківський район, с. Червоне, вул. З. Бакая, буд. 21, та проголосувала за дане рішення. В подальшому, рішенням сільської ради № 59 від 11.07.2016 ОСОБА_1 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на місцевості загальною площею 0,45 га: для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель в розмірі 0,25 га, та для ведення особистого селянського господарства 0,20 га.

Постановою судді Близнюківського районного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року справи про адміністративні правопорушення № 612/504/17 (провадження № 3/612/131/17) про притягнення громадянки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, № 612/505/17 (провадження № 3/612/132/17) про притягнення громадянки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП обєднані в одне провадження. Обєднаній справі присвоєно справі № 612/504/17 (провадження № 3/612/131/17).

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, у судовому засіданні пояснила, що дійсно є депутатом та секретарем Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської і вона, як депутат, виконала свій обовязок по голосуванню за рішення сесії. Вона не знала, що таке голосування може бути підставою для її притягнення до адміністративної відповідальності за порушення повязані з корупцією, оскільки її ніхто а ні усно, а ні письмово не попереджав про обовязок повідомлення про наявність конфлікту інтересів. Крім того, до складання на неї цих протоколів вона не знала, а їй ніхто не розяснював таких понять як «потенційний конфлікт інтересів» та «реальних конфлікт інтересів».

Прокурор у судовому засіданні вважав, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказував про наявність реального конфлікту інтересів.

Суддя, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне.

Згідно протоколу № 1, І сесії VII скликання від 18.01.2016 року Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської ОСОБА_1 визнано депутатом Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської, а рішенням Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської № 04- VII від 01.02.2016 ОСОБА_1. обрано секретарем зазначеної Ради.

11.07.2016 на засіданні VІ сесії VII скликання Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, в якій приймали участь 7 депутатів сільської ради, серед інших питань порядку денного (в кількості 7 питань) розглядалися питання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_1 Після заслуховування доповіді за вказаними питаннями, депутати сільської ради, в тому числі й ОСОБА_1 проголосували за прийняття рішення одностайно.

Відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» депутати місцевих рад є суб'єктами відповідальності за корупційні правопорушення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» під реальним конфліктом інтересів розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Частиною 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані : 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційною конфлікту інтересів.

Частиною 1 ст. 172-7 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а ч. 2 ст. 172-7 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, згідно диспозицій вказаних норм відповідальність за такі правопорушення настає лише за обов'язкової умови наявності у особи реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним iнтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Така ж норма щодо визначення терміну «реальний конфлікт інтересів» міститься у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

З системного аналізу вказаних норм є очевидним, що при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями повинна безпосередньо впливати на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

В Методичних рекомендаціях з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 14.07.2016 року № 2, розяснено, що для реального конфлікту інтересів характерна наявність трьох об'єктивних компонентів: приватний інтерес; службове повноваження, представницьке повноваження: протиріччя між ними, що впливає на об'єктивність або неупередженість рішення, діяння службової особи.

Таким чином, для наявності реального конфлікту інтересів необхідна обов'язкова сукупність юридичних фактів, зокрема: наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чітко визначеного приватного інтересу; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями; наявність безпосереднього впливу на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. За відсутності хоча б одного із наведених елементів даної правової конструкції реальний конфлікт інтересів не виникає.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», з урахуванням висновку науково-правової експертизи Ради науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність існування приватного інтересу особи…, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими та представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (виплинула) на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень.

Крім того, при вирішенні даної справи суддя приймає до уваги розяснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією», згідно яких для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як: 1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення. Так, депутати місцевих рад, які, крім конституційних гарантій, закріплених у ст. 38 Конституції України, з огляду на проведений аналіз ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», користуються ухвальним голосом з усіх питань, що розглядаються на засіданнях рад та їх органів, до складу яких вони входять, мають право обирати і бути обраними до органів відповідної ради. Тобто до інтересів представницьких повноважень відноситься голосування на сесіях міської ради, обирання та обрання до органів відповідної ради. Беручи до уваги визначення поняття «реальний конфлікт інтересів», згідно з яким він можливий при прийнятті рішення, а також роль окремої особи при прийнятті рішення колегіальним органом, можемо констатувати, що голосування окремою особою само по собі не може створювати безпосередній причинно-наслідковий звязок між її діями та юридичними наслідками у формі прийнятого рішення колегіальним органом (наприклад, зборами суддів відповідного суду). Те саме стосується й осіб, які здійснюють представницькі повноваження. Депутат одноособово не приймає рішення, таке рішення приймається колегіальним органом більшістю голосів. Відтак відсутній прямий і безпосередній причинно- наслідковий звязок між голосуванням та прийняттям рішення. Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду. Реальний конфлікт інтересів у такому випадку може мати місце лише у випадку, коли при прийнятті такого рішення необхідно зробити вибір між декількома особами.

Субєктивна сторона правопорушень, повязаних з корупцією, передбачених ст.172-7 КУпАП, характеризується тим, що вони вчиняються умисно; особа, яка їх вчиняє, усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що ОСОБА_1 була обізнана і її попереджали письмово про обовязок повідомлення у встановленому законом порядку про наявність реального конфлікту інтересів, тобто факт того, що її дії вчинені нею умисно, коли вона усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Отже, відсутня субєктивна сторона даних правопорушень, яка є обовязковою складовою будь-якого правопорушення.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що у ОСОБА_1., як депутата сільської ради, рішення відносно якої про надання дозволу на розробку проекту землеустрою приймалося на сесії ради, відсутній реальний конфлікт інтересів суперечність між її приватним інтересом надання дозволу на розробку проекту землеустрою та представницькими повноваженнями ОСОБА_1, згідно яких вона повинна брати участь у голосуванні на сесії ради. Таке голосування ніяким чином не вплинуло на обєктивність або неупередженість прийняття таких рішень.

Депутат Башилівської сільської ради Близнюківського району Харківської області ОСОБА_1. рішення про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою одноособово не приймала, таке рішення приймається колегіальним органом одностайно.

Відсутній реальний конфлікт інтересів в даному випадку і тому, що при прийнятті такого рішення не було вибору між декількома особами, які б претендували на дану земельну ділянку. Вказані ділянки вже знаходились в користуванні ОСОБА_1, оскільки вона мешкає за адресою розташування цих земельних ділянок. Тому саме голосування ОСОБА_1 не надавало і не могло надати їй ніяких переваг щодо користування земельними ділянками.

З огляду на викладене, подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1, ч. 2 ст.172-7, ст.ст. 40-1, 247, 276 -279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження № 3/612/131/17 в справі № 612/504/17 про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити, в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя С.П. Масло

30 серпня 2017 року