Справа № 363/1790/17 Головуючий у І інстанції Рудюк О. Д.
Провадження № 33/780/764/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 23.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 серпня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, одружену, має на утримані двоє неповнолітніх дітей 2001 і ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючу директором ТОВ «Вертекаль захід», проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона 30.04.2017 року о 23 год. 30 хв. на 27 км. а/д Київ Вишгород Десна, керувала транспортним засобом «MAZDA» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження в установленому законом порядку медичного огляду відмовилася в присутності свідків.

Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати і прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що висновок суду про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є помилковим, безпідставним, необґрунтованим та таким, що зроблений без належного вивчення матеріалів справи.

На думку апелянта, в її діях відсутній склад інкримінованого їй адміністративного правопорушення, оскільки вона не керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення у справі суд першої інстанції не звернув уваги, що вона відмовилася від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, а на її пропозицію пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі, працівником поліції було відмовлено. Тому вона в подальшому звернулася до Вишгородської центральної районної лікарні, де здала кров для проведення експертизи, за результатами якої у її крові будь-яких спиртів виявлено не було.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її захисник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Також, ОСОБА_2 пояснила, що своєї вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає, оскільки під час її зупинки працівниками поліції в стані алкогольного спяніння не перебувала, що підтверджується актом судово-токсикологічного дослідження №188.

Працівник поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив дані, зафіксовані ним в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та пояснив, що під час перевірки документів у останньої, він відчув різкий запах алкоголю з ротової порожнини, а тому запропонував їй пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» або у медичній установі, на що вона відмовилася у присутності свідків. На підставі цього, ним у присутності двох свідків був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та працівника поліції ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та обєктивне зясування обставин справи, підлягають для зясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції, були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №188218 від 30.04.2017 року в якому ОСОБА_2 власноручно зазначив, що запах був не різкий і вона відмовляється проходити огляд на місці та який також містить відмітку про передачу автомобіля ОСОБА_5; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, дані про яких також зазначені і в протоколі про адміністративне правопорушення, згідно яких ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження тесту на алкоголь в установленому порядку та в медичному закладі, а також, перебуваючи біля водія, було відчутно запах алкоголю (а.с. 2-4).

Суд першої інстанції оцінивши в сукупності зібрані та дослідженні докази по справі, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження відповідного огляду на стан алкогольного спяніння.

З даним висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Посилання апелянта на акт судово-токсикологічного дослідження №188, згідно якого у її крові будь-які спирти виявленні не були, як на доказ її невинуватості у інкримінованому їй адміністративному правопорушенні, не береться до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_2 за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан спяніння, відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, а не за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

До пояснень свідка ОСОБА_8 апеляційний суд ставиться критично, оскільки останній є чоловіком ОСОБА_2 та може свідчити на її користь.

Враховуючи зазначене, на думку апеляційного суду, постанова судді Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 18 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1