Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.03.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 15 лютого 2017 року о 3 годині 30 хвилин ОСОБА_3 на вул. Бульварно-Кудрявській, 24 в м. Києві передав керування автомобілем Ford Fiesta д/н НОМЕР_2 ОСОБА_5, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "г" Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суддя не дотримав вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставини справи, обґрунтувавши свої висновки протоколом про адміністративне правопорушення, який складений з порушенням вимог закону, та поясненнями свідків.

При цьому вказує, що відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, проте погодився пройти огляд у закладі _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/2351/2017 Постанова винесена суддею Мєлєшак О.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

охорони здоров'я. Однак працівники поліції відмовили в цьому, а також на його вимогу не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що можуть підтвердити свідки. Копія протоколу про адміністративне правопорушення всупереч вимогам ч.2 ст.254 КУпАП йому не вручалася, і в графі "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" він зазначив, що категорично не згоден з протоколом, оскільки не перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Що стосується суті справи, то він на автомобілі "Ford" приїхав у кафе, що на вул. Бульварно-Кудрявській, 24, щоб відвезти по домівках друзів, які святкували день народження. Коли о 3 годині вийшли на вулицю та сіли в автомобіль, зайшов у кафе купити води. А повернувшись, побачив, що автомобіль стоїть на іншому місці, і біля нього знаходиться патруль поліції. Він дізнався, що його подруга ОСОБА_5 вирішила погрітись, завела двигун і перепаркувала автомобіль ближче до бару. Керування транспортним засобом він ОСОБА_5 не передавав, ключі від автомобіля не давав та не дозволяв сідати за кермо, що поліцейські залишили без уваги. Крім того, ОСОБА_3 вказує, що дані у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з якими він нібито керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, не відповідають дійсності. Автомобіль був припаркований, що бачив інспектор патрульної поліції.

Що стосується стягнення, то вважає його надто суворим і таким, що накладене без урахування вимог ст.33 КУпАП, оскільки в справі відсутні документи, які характеризують його особу, а він є студентом денної форми навчання і не має коштів на сплату штрафу. Автомобіль належить матері, і він взяв його без дозволу, оскільки не має посвідчення водія.

Крім того, ОСОБА_3 подав заяву про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого обґрунтовує тим, що повідомлення про розгляд справи до нього доведено не було, і він правомірно очікував на виконання судом вимог закону стосовно реалізації його права на отримання повістки і копії судового рішення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4, які підтримали заяву про поновлення процесуального строку і апеляційну скаргу та просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 28.09.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3, і у передбачений ст.285 КУпАП строк копія постанови йому не вручалася і не висилалася. Копію судового рішення правопорушник отримав 03.04.2017 року, після чого подав апеляційну скаргу, яка була повернута як така, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження і за відсутності заяви про його поновлення, що він пояснив юридичною необізнаністю. Отримавши 07.06.2017 року копію рішення апеляційного суду разом з апеляційною скаргою, ОСОБА_3 повторно подав апеляційну скаргу. Тому строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3; копії протоколу про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_5 за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння; показаннях газоаналізатора "Alcotest 6810" "Drдger" і акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з якими за наслідками огляду ОСОБА_5 станом на 3 годину 44 хвилини 15.02.2017 року рівень алкоголю у видихуваному нею повітрі становив 1,22 ‰; письмових поясненнях свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, у присутності яких проведено огляд; письмових поясненнях свідка ОСОБА_8, який спостерігав за незрозумілими діями дівчини, яка біля бару керувала автомобілем "Ford" вперед і назад, а також поясненнями ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5

Так, працівникам патрульної поліції ОСОБА_3 пояснив, що коли вийшов з бару, передав ключі від автомобіля ОСОБА_5, і вона виїхала на проїзну частину. Побачивши це, сів в автомобіль і попросив ОСОБА_5 проїхати назад на місце для стоянки і не міг проконтролювати її дії.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вже зазначив, що ключі ОСОБА_5 не передавав, а залишив їх в автомобілі.

Відповідно до пояснень ОСОБА_5, коли вона з ОСОБА_9 вийшла з бару, де відпочивала з друзями і вживала алкогольні напої, то він дав їй ключі від автомобіля і попросив відпаркувати його, а сам видалився до чоловічої кімнати. Вона сіла за кермо та проїхала кілька метрів.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду. При цьому пояснення ОСОБА_5, в яких вона вказала інше прізвище, не свідчать про їх неправдивість і об'єктивно пояснюються станом, у якому вона перебувала. До того ж, ключі від автомобіля були саме у ОСОБА_3

Що стосується пояснень ОСОБА_3 в апеляційному суді, зміст яких викладено в апеляційній скарзі, а також у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно з якими ОСОБА_5 сіла за кермо автомобіля без його відома, то вважаю, що вони спростовуються наявними в справі доказами, в тому числі його особистими поясненнями на місці складання протоколу, з яких випливає, що правопорушник сам передав ОСОБА_5, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння, ключі від автомобіля, і просив проїхати на місце для стоянки.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що він погоджувався пройти огляд на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, ненадання поліцейськими на його вимогу сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, нібито невідповідність даних у протоколі обставинам справи, є недоречними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення ані про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, ані про відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, щодо ОСОБА_3 не складався.

Згідно з обставинами, викладеними у протоколі, він передав керування транспортним засобом ОСОБА_5, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, тобто вчинив одну з дій, яка входить до об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Тому підстав для проведення його огляду не було.

Підпис ОСОБА_3 у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення спростовує його твердження і про те, що копія протоколу йому не вручалася.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю, і підстави для скасування постанови судді із закриттям провадження у справі, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, відсутні.

Водночас, при накладенні стягнення суддя місцевого суду не врахував, що за санкцією цієї норми стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами накладається лише на водіїв, а на інших осіб, до яких у даній справі відноситься правопорушник, накладається лише стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До того ж, позбавлення права керування транспортними засобами не може бути застосовано до особи, яка, взагалі, його не мала.

Слід зауважити, що у постанові невірно зазначено і дані про особу правопорушника в частині його місця проживання.

Згідно з ч.8 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У зв'язку з цим постанова судді місцевого суду підлягає зміні як така, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права в частині накладеного на ОСОБА_3 стягнення, а також в частині даних про його особу, викладених у вступній частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, змінити, виключивши накладене стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.

Внести зміни у вступну частину постанови стосовно даних про особу ОСОБА_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_2

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн