Справа № 360/886/17 Головуючий у І інстанції Гумбатов В. А.
Провадження № 33/780/783/17 Доповідач у 2 інстанції Зіміна
Категорія 138 29.08.2017
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 серпня 2017 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - ОСОБА_3, іншого учасника ДТП - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року на

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Амвросіївка Донецької області, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01.05.2017 року о 10.50 год. на 60 км + 250 м. автодороги Київ-Ковель, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, в напрямку м. Коростення, в результаті чого відбулося зіткнення і транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.11 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції під час розгляду адміністративного матеріалу не були враховані всі обставини справи, матеріал був розглянутий однобічно з врахуванням лише необґрунтованих пояснень потерпілого, чим було грубо порушено його права на захист.

Апелянт зазначає, що він не погоджується ні з протоколом про адміністративне правопорушення, ні зі схемою ДТП, складеною працівником поліції, а його позиція викладено окремо в поясненнях.

Крім того, при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи ним було виявлено, що його копія схеми ДТП не відповідає схемі місця ДТП, яка міститься в матеріалах даної справи, оскільки на даний час в схемі міститься гальмівний шлях, однак його розміщення на схемі не відповідає фотокарткам, які ним приєднанні до матеріалів справи. А тому, на його думку схема місця ДТП не може бути прийнята судом до уваги як належний доказ. Також, судом першої інстанції в оскаржуваній постанові невірно викладені його пояснення, надані в судовому засіданні.

Апелянта вказує на те, що для з'ясування всіх обставин справи та усунення суперечностей щодо правомірностей дій водіїв ним було заявлено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи. Проте, дане клопотання було необґрунтовано відхилено судом, а суддя самостійно прийшов до висновку про його винуватість у даній ДТП.

В судовому засіданні водій ОСОБА_2 пояснив, що своєї вини у ДТП не визнає, оскільки керуючи своїм автомобілем, він виїжджав на нерегульоване перехрестя, коли в цей час водій автомобіля «Toyota Camri» ОСОБА_4, завчасно не зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині, змінив напрямок руху в його сторону, переїхавши при цьому подвійну суцільну горизонтальну розмітку, в результаті чого відбулося зіткнення між їх автомобілями. Винуватим у даній ДТП вважає водія ОСОБА_4

Водій ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він рухався на своєму автомобілі «Toyota Camri» по автодорозі «Київ-Ковель» в напрямку Коростеня, коли на головну дорогу із другорядної, з боку с. Мирча виїхав автомобіль «Chevrolet Aveo» під керуванням водія ОСОБА_2 Він, щоб уникнути зіткнення з вказаним автомобілем, почав гальмувати і зміщуватися праворуч, однак зачепив своїм автомобілем задню частину бампера автомобіля «Chevrolet Aveo», після чого його автомобіль вдарився в паркан і зупинився. Оскільки зіткнення відбулося на головній дорозі, на яку виїхав водій автомобіля «Chevrolet Aveo», то він вважає, що винуватим у ДТП є водій ОСОБА_2

Працівник поліції ОСОБА_5, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив дані, зафіксовані ним в протоколі та пояснив, що водій ОСОБА_2, 01.05.2017 року о 10.50 год. на 60 км + 250 м. автодороги Київ-Ковель, керуючи автомобілем НОМЕР_1, порушив п. 16.11 ПДР України, а саме виїжджаючи на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, в напрямку м. Коростення, в результаті чого відбулося зіткнення між автомобілями. Оскільки, на його думку винуватим у ДТП є водій ОСОБА_2, ним відносно останнього і був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 і його захисника, які у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили задовольнити, водія ОСОБА_4, який заперечував проти апеляційної скарги і просив постанову суду залишити без змін, врахувавши пояснення працівника поліції ОСОБА_5, який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, приходжу до наступного висновку.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При прийняті рішення щодо ОСОБА_2 суддею були дотримані вказані вимоги закону.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення Серії БР № 115831 від 01.05.2017 року, ОСОБА_2 01.05.2017 року о 10.50 год. на 60 км + 250 м. автодороги Київ-Ковель, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався по головній дорозі, в напрямку м. Коростення, в результаті чого відбулося зіткнення і транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.11 ПДР України.

Так, згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Суддя, дослідивши зібрані у справі докази, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_2 зазначених вище вимог ПДР України, що призвело до наслідків у виді зіткнення його автомобіля НОМЕР_1 з автомобілем НОМЕР_2 та пошкодженням транспортних засобів.

Зазначені висновки, крім відомостей зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються доказами, зафіксованими в схемі місця ДТП від 01.05.2017 року з якої вбачається, що від автомобіля «Toyota Camri» на дорожньому покритті є сліди гальмування коліс, що підтверджує пояснення водія ОСОБА_4 про застосування ним екстреного гальмування. Розташування автомобіля «Chevrolet Aveo» на середній та правій полосі руху вказує на те, що зіткнення відбулося на головній дорозі, що також узгоджується з поясненнями водія ОСОБА_4

При цьому, суд першої інстанції правильно зазначив, що пояснення ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_6 про їх намір повернути праворуч виїжджаючи з с. Мирча не узгоджуються з розташуванням автомобіля «Chevrolet Aveo» майже перпендикулярно на головній дорозі.

З даними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується.

Таким чином, суд вважає доведеним ту обставину, що ДТП сталося за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, що вказує на наявність у його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах адміністративної справи міститься схема місяця ДТП, на ній вказаний гальмівний шлях, який не відповідає фотокарткам, що містяться в матеріалах справи та його копії схеми з місця ДТП не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, оскільки схема місця ДТП, яка додана до протоколу про адміністративне правопорушення узгоджується з фактичними обставинами події правопорушення, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, показами водія ОСОБА_4 та фотографіями з місця ДТП.

Враховуючи вище наведене суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КпАП України та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. ст. 23, 33 КпАП України наклав на нього стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

За таких обставин постанова судді Бородянського районного суду Київської області від 24.07.2017 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для зміни чи скасування цієї постанови суд не вбачає у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 24 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.Б. Зіміна