АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1553/2017 Постанова винесена суддею Ясельським А.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, маючого на утриманні сина, 2004 р.н., працюючого слюсарем-вентиляційником в ТОВ «Вент-Сервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 рокуОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою суду, 23 квітня 2017 року о 14 год. 20 хв. по вул. С. Сосніних, 2-в в м. Києві ОСОБА_2, керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати, а справу направити для доопрацювання та приведення її у відповідність до норм, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в порушення норм законодавства в протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, якою відповідальність передбачена за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а не за керування транспортними засобами з ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення - це єдиний нормативний акт, у відповідності до якого можливо накласти адміністративне стягнення і він не може містити припущення, в той же час ознаки наркотичного сп'яніння, це припущення знаходження в стані наркотичного сп'яніння, який перевищує встановлені норми, що в свою чергу суперечить ч. 3 ст. 62 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однак, незважаючи на це, суд вийшов за рамки протоколу, в якому передбачене адміністративне стягнення за керування з ознакаминаркотичного сп'яніння та наклав адміністративне стягнення, хоча ст. 130 КУпАП не передбачено покарання за знаходження з ознаками наркотичного сп'яніння.

Таким чином, на думку апелянта, суд позбавлений можливості відповідно до законодавства накладати стягнення за те, що не передбачене нормами КУпАП, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а протокол направленню на доопрацювання, як такий, що складений з порушенням норм законодавства, для усунення зазначених вище недоліків та приведення його у відповідність до ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, на підтримку доводів апеляційної скарги, котрий, уточнивши своє прохання, просив передати його на поруки колективу цеху №1 ТОВ «Вент-Сервіс», інспектора Управління патрульної поліції м. Києва Здержка Б.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, наданий Управлінням патрульної поліції м. Києва, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який на противагу твердженням апелянта, складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою, ОСОБА_2 та свідками, а також поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, якими засвідчено факт відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога для визначення стану сп'яніння, та рапорті інспектора поліції Здержка Б.В.

До того ж факт пропозиції ОСОБА_2про проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку у зв'язку з наявністю у працівників поліції обґрунтованої підозри про керування ним автомобілем в стані саме наркотичного сп'яніння та його відмови від проходження огляду на стан такого сп'яніння підтверджується і відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, який був витребуваний апеляційним судом та переглянутий в судовому засіданні за участі ОСОБА_2, а також поясненнями допитаного під час апеляційного розгляду інспектора поліції Здержка Б.В., відповідно до яких ОСОБА_2 в присутності свідків, пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у лікаря-нарколога, але ОСОБА_2від проходження огляду відмовився, у зв'язку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 не заперечував того, що після складання відносно нього протоколу, він не звертався у відповідні медичні заклади для проходження огляду на стан сп'яніння з метою спростування підозр працівників поліції щодонаявності у нього ознак наркотичного сп'яніння.

Відповідно до Розділу II п. 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп'яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Як вбачається зі складеного відносно ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ньому зазначені ознаки наркотичного сп'яніння, відповідно до п. 4 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп'яніння, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року №1452/735, у зв'язку з виявленням яких у ОСОБА_2, працівниками поліції і було запроновано ОСОБА_2 пройти огляд у лікаря-нарколога.

При цьомупроведення огляду на стан наркотичного сп'яніння можливо лише у медичному закладі, і та обставина, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, не свідчить про недотримання ними в даному випадку вимог ст. 266 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що в протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, відповідно до положень ст. 130 КУпАП, якою відповідальність передбачена за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а не за керування транспортними засобами з ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Що стосується клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП та передачу його на поруки колективу цеху №1 ТОВ «Вент-Сервіс», то воно не може бути задоволено, оскільки не оформлене відповідно до вимог законодавства і не містить вказівки на посадову особу, яка склала вказане клопотання, та її підпис, а до того ж, враховуючи фактичні обставини справи, тяжкість вчиненого правопорушення, звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 21 КУпАП є і недоцільним, так як не сприятиме вихованню правопорушника та попередженню нових правопорушень.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, і такий висновок відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами, представленими в матеріалах справи.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 травня 2017 року, якою ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва ГорбІ.М.