Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/3465/17 Головуючий в 1 інст. Богомолова Л.В.
Провадження №33/778/641/17 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в ПП «ОСОБА_8» водієм, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою суду, 10 червня 2017 року о 23 годині 15 хвилин інспекторами ДПС було виявлено, що ОСОБА_2 по вул. Свобода, буд.40, в смт. Андріївка, Бердянського району, Запорізької області, керував автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від продуття прибору «Драгер» та проходження медичного огляду у медичному закладі на стан сп'яніння в установленому законом порядку ухилився шляхом відмови в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постановити нове рішення, яким змінити кваліфікацію правопорушення зі ст. 130 КУпАП на ст. 173 КУпАП. Зазначає, що з висновками суду першої інстанції не згодний, оскільки висновки щодо стану алкогольного сп'яніння були зроблені немедичними працівниками, він відмовився від проходження медичного огляду, оскільки на нього був вже складений протокол, він дійсно поводив себе по-хуліганські, однак приїхавши до буд. 40 по вул. Свободи він був тверезим. Вважає, що судом не взято до уваги, що працівники поліції приїхали на виклик як на сварку, а не зупиняли його на дорозі, також не взято до уваги його заяву до поліції про крадіжку.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 048749 від 11.06.2017 року (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 2,3), поясненнями працівників поліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, відеозаписом з місця події (а.с. 24).

Посилання апелянта, що інспектор поліції не зупиняв його транспортний засіб та не бачив керування останнім автомобілем спростовується наступними дослідженим судом доказами.

Так, в суді першої інстанції допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 10.06.2017 року приблизно о 23 годині до будинку АДРЕСА_2, де проживає її дядько, під'їхав автомобіль та почав гучно сигналити. На шум з будинку вийшов її дядько та в цей час з машини вибіг ОСОБА_2 та почав нападати на нього. Стверджує, що вона підбігла до них та намагалася припинити сварку. Зауважила, що ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп'янінні, так як вона чула різкий запах алкоголю від нього та він вів себе неадекватно. Пояснила, що зразу були викликані робітники поліції і для того, щоб ОСОБА_2 не поїхав до приїзду робітників поліції, ОСОБА_4 забрала у нього ключі від автомобілю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дала аналогічні пояснення та пояснила, що вона чула від ОСОБА_2 сильний запах алкоголю, поведінка останнього свідчила, що він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, тому вона витягнула ключі від автомобілю та викликала працівників поліції.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_5 пояснив суду, що 10.06.2017 року він ніс службу разом з інспектором ОСОБА_9 Стверджує, що в ту ніч їм поступив виклик, з приводу того, що в АДРЕСА_2 знаходиться особа, яка приїхала на автомобілі в стані алкогольного сп'яніння та вчинила сварку. На місці події свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного сп'яніння та керував автомобілем. Зауважив, що він запропонував ОСОБА_2 продути алкотестер «Драгер» або пройти медичний огляд у медичному закладі на стан сп'яніння в установленому законом порядку, на що він відмовився.

Допитаний в судовому засіданні працівник поліції ОСОБА_6 надав суду аналогічні пояснення.

За таких обставин факт того, що саме ОСОБА_2 керував автомобілем 10.06.2017 року та відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин повністю доведений наявними у справі доказами, про що зазначено в постанові суду першої інстанції та не спростовано ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду.

Щодо показань свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_2, суд відноситься критично, оскільки вони мають протиріччя.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_7, пояснив суду, що він 10.06.2017 року приблизно о 22 годині разом з ОСОБА_2 приїхав до будинку АДРЕСА_2, Бердянського району Запорізької області. Стверджує, що автомобілем керував ОСОБА_2, який знаходився у тверезому стані. При ньому ОСОБА_2 алкогольних напоїв не вживав.

З відеозапису, який вівся під час спілкування інспекторів ДПС з ОСОБА_2, вбачається, що останній пояснив, що він вжив алкогольні напої після того, як була викликана поліція. Зауважив, що автомобілем він не керував, а керував його друг ОСОБА_7

Твердження апелянта, що висновки стану алкогольного сп'яніння були зроблені немедичними працівниками, є безпідставними, та вони повністю спростовуються матеріалами справи, оскільки протокол складено та притягнуто його до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження відповідного медичного огляду.

Що стосується вимог апеляційної скарги змінити кваліфікацію правопорушення зі ст. 130 КУпАП на ст. 173 КУпАП, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи, які відповідають вимогам КУпАП та узгоджуються між собою і правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай