АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2208/2017 Постанова винесена суддею П'ятничук І.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Красноярськ, громадянина України, з незакінченою вищоюосвітою, не одруженого, маючого на утриманні сина, ІНФОРМАЦІЯ_4, та доньку, ІНФОРМАЦІЯ_5, працюючого інженером на фірмі «Вілан», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 рокуОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно постанови, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення, за яким 30 травня 2017 року о 01 год. 30 хв. по вул. Чорнобильській, 4/56 в м. Києві ОСОБА_2, керував автомобілем «Alfa Romeo», державний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, заперечуючи проти фактичних обставин справи в частині того, що він перебував в стані наркотичного сп'яніння, однак не оспорюючи факту відмови від проходження медичного огляду, а також заперечуючи проти обраної відносно нього міри покарання, просить постанову суду скасувати та винести нову постанову про звільнення його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, обираючи зазначене стягнення, суд, в порушення ст. 33 КУпАП, не врахував його майновий та сімейний стан, пом'якшуючі обставини, а саме те, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей ОСОБА_4, 2011 р.н, та ОСОБА_5, 2014 р.н., які в період часу з 24.05.2017 року по 06.06.2017 року перебували на стаціонарному лікуванні в ДКЛ №5 Святошинського району м. Києва і він піклувався про їх стан здоров'я та не міг вживати будь-які наркотичні засоби.

До того ж, з довідки Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» №383836 від 09.08.2017 року вбачається, що він під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває.

Таким чином, оскаржувана постанова ставить його та його сім'ю у скрутне матеріальне становище, оскільки автомобіль є його засобом існування, так як його робота безпосередньо пов'язана з керуванням транспортним засобом і позбавлення права керування транспортним засобом призведе до того, що його буде звільнено з роботи.

Також ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, посилаючись па те, що не зміг з'явитись у судове засідання з поважних причин, адже був хворий, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого, а постанову суду ним було отримано в приміщенні суду лише 11.08.2017 року, про що в справі міститься розписка.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на власність чи права громадян.

При цьому, вирішуючи питання щодо винуватості та притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд має перевірити наявність обставин, що виключають притягнення особи до відповідальності.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3суддя місцевого суду не дотримався, виходячи з наступного.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_3, наданих ним у судовому засіданні апеляційної інстанції, він взагалі не вживає наркотичні засоби, а 30.05.2017 року він не поїхав на експертизу, оскільки дружина з дітьми знаходилася в лікарні і у доньки раптово піднялась висока температура, та йому потрібно було терміново завезти їм ліки.

При цьому ОСОБА_3 наполягав, що такими його діями не була спричинена шкода внаслідок вчинення ним адміністративного правопорушення, тобто відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, адже він відвернув шкоду, яка загрожувала життю та здоров'ю його дитини, яка хворіла, і хоча й перебувала в лікарні, але саме в той момент потребувала реальної медикаментозної допомоги.

Дані показання ОСОБА_3 повністю узгоджуються з інформацією, яка міститься у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, згідно якої вона перебувала на лікуванні з 24.05.2017 року по 31.05.2017 року з діагнозом: двобічний гострий з права гнійний отит, та у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, згідно якої він перебував на лікуванні з 26.05.2017 року по 06.06.2017 року з діагнозом: двобічний зліва ексудативний гайморит (а.с. 21).

Жодних даних, які б спростовували факт того, що ОСОБА_3, вимушено відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, щоб відвернути шкоду, яка загрожувала життю та здоров'ю його малолітньої дитини, і це обумовлено крайньою необхідністю, у матеріалах справи не має, а отже дійсність наведених обставин у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Зокрема, у ст. 17 КУпАП, закріплено, що особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, тобто у хворобливому стані, внаслідок якого не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними, не підлягає адміністративній відповідальності.

Стаття 18 КУпАП встановлює, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Таким чином, наведені вище обставини, свідчать про те, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, задля усунення небезпеки, яка загрожувала життю та здоров'ю його малолітньої - 2 річної дитини і ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами, а тому такі його дії вчинені в стані крайньої необхідності, що виключає відповідальність ОСОБА_3

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 04 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.