Номер провадження: 33/785/909/17
Номер справи місцевого суду: 523/1211/17
Головуючий у першій інстанції Шкорупеєв Д. А.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2017 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря - Стоянової Л.І., в присутності особи, відносно якої прийнята оскаржувана постанова - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, водія - учасника ДТП - ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5, представника КП "Автобаза санітарного транспорту" ОСОБА_6, розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеса від 28.04.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм в КП "Автобаза санітарного транспорту", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

провадження по справі у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 154535 від 17.01.2017 року ОСОБА_2, 28.12.2016 року о 16 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Миколаївська дорога, 299, здійснив рух по реверсивній смузі при забороненому русі по ній зі знаком «Х» червоного кольору на реверсивному світлофорі при виконанні службового завдання, не увімкнув спеціального звукового сигналу при відхиленні від правил, а рухався тільки з проблисковим маячком синього кольору, та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2, який здійснював розворот, внаслідок якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 порушиввимоги пунктів п.п. 8.7.4, 3.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Заперечуючи проти постанови судді, представник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати, винести нову постанову, якою визнати винним у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2

Так, представник на обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на те, що повний текст зазначеної постанови ОСОБА_4 отримала 03.05.017 року, а в судовому засіданні 28.04.2017 року постанова проголошена не була.

Свої вимоги апеляційної скарги про скасування постанови місцевого суду, апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суд неповно з'ясував обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам та обставинам справи, підійшов формально до вивчення справи, не об'єктивно та не всебічно розглянув справу, а тому викладені у постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Апелянт вважає, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 8.7.4, 3.1 ПДР України.

Крім того, апелянт стверджує, що розгляд даної справи незаконно затягувався по строкам, з метою уникнення відповідальності водієм ОСОБА_2 та накладення на нього адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення водіїв - учасників ДТП ОСОБА_4 і її представника - ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги; ОСОБА_2 і його представника - ОСОБА_3, та представника КП "Автобаза санітарного транспорту" ОСОБА_6 які заперечували проти апеляційної скарги, вивчивши доводи апеляції та розглянувши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк на внесення апеляційної скарги підлягає поновленню, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям апеляційним судом нової постанови, виходячи з наступного:

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи 28.04.2017 року, був проведений за участю іншого учасника ДТП ОСОБА_7 і в той же день винесена постанова суду першої інстанції.

Згідно наявної у матеріалах адміністративної справи розписки, в той же день, ОСОБА_2 отримав копію постанови суду, а також, згідно листа Суворовського районного суду від 18.05.2017 року йому була надіслана копія постанови / а.с. 43-44 /.

Однак матеріали справи свідчать про те, що іншому учаснику ДТП - ОСОБА_7 копія постанови не надсилалася, в зв'язку з чим її представник ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою від 03.05.2017 року про отримання копії постанови суду від 28.04.2017 року / а.с. 47 /.

Як зазначив апелянт, він отримав копію постанови суду 03.05.2017 року, та як свідчить штамп канцелярії вхідної кореспонденції Приморського районного суду м. Одеси, апеляційна скарга надійшла до районного суду поштою 17.05.2017 року, а була відправлена, згідно штампа поштового конверта 13.05.2017 року, тобто в передбачений ст.294 КУпАП строк.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апелянта в частині отримання ним постанови після спливу строку на оскарження постанови районного суду є обґрунтованими, в зв'язку з чим строк на оскарження постанови районного суду повинен бути поновлений.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.124 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно мало місце порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

При розгляді даної адміністративної справи суддя районного суду наведених вище вимог закону в повній мірі не дотримався, оскільки з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи, повністю їх не дослідив та прийняв рішення про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте такий висновок судді районного суду є передчасним, оскільки він належним чином не мотивований, а докази, які є в матеріалах адміністративної справи досліджені зверхньо, а сам висновок суду не відповідає усім матеріалам адміністративної справи та обставинам події, як вони були зафіксовані.

Так, на місті скоєння ДТП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, надав письмові пояснення, згідно яких він дійсно керував транспортним засобом, а саме автомобілем «ГАЗ», державний р/н НОМЕР_1, рухаючись по вул. Миколаївська дорога, 299, в м. Одеса, їхав на виклик до хворого з увімкненими проблисковими маячками та без включеного звукового сигналу, при цьому правил Дорожнього руху не порушував. Крім того звернув увагу на те, що перед світлофором подав сигнал про перестроювання у реверсну смугу, а водій автомобілю «Акцент» порушила вимоги встановленого знаку та скоїла з ним зіткнення / а.с. 5,6 /.

В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_2 також підтримав свої пояснення, винним себе не визнав, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення. передбачений ст. 124 КУпАП, так як Правила дорожнього руху він не порушував. Винним у ДТП вважає водія ОСОБА_4, так як на його думку саме вона порушила Правила дорожнього руху та здійснила виїзд на проїзджу частину дороги в порушення вимог дорожнього знаку, який надавав їй право рухатися лише праворуч. Водночас, наполягав на тому, що здійснював рух по реверсивній смузі руху з включеним звуковим сигналом.

Водій ОСОБА_4, яка є потерпілою в даній адміністративній справі, на місці ДТП надала письмові пояснення, згідно яких вона дійсно керувала транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Хюндай» державний р/н НОМЕР_2 в м. Одесі і виїздила від супермаркету «Честер» і при цьому здійснила поворот наліво на дозвільний сигнал світлофору. В цей час автомобіль «Швидкої допомоги», рухаючись по зустрічній смузі руху, скоїв зіткнення з її автомобілем. Також вказала, що автомобіль «Швидкої допомоги» рухався без звукового сигналу, а лише після зіткнення з ним вона побачила, що у «Швидкої допомоги» горить один проблисковий маячок /а.с. 4/.

В суді першої інстанції водій ОСОБА_7 підтвердила свої пояснення, а також пояснила, що винним у ДТП вважає водія ОСОБА_2, так як він рухався на автомобілі без включеного звукового сигналу. Вважає, що розташований по ходу її руху дорожній знак, на порушення якого з її сторони посилається водій ОСОБА_2 є знаком старого зразку.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, районний суд послався на досліджений ним протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП, а також лист КП «Степіальний монтажно-експлуатаційний підрозділ», який свідчить про те, що дорожній знак 4.2 «Рух направо» за адресою : м. Одеса, вул. Миколаївська дорога, 299 є знаком старого зразку, однак його експлуатація не заборонена.

На підставі цих даних суд зробив висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та визнав його невинним.

Але дослідивши докази по справі суд першої інстанції їх зовсім не розкрив, свого тлумачення та оцінки їм не надав, а свій висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення нічим не обґрунтував, та не перевірив інші обставини на які посилаються обидві сторони і які не знайшли свого відображення у постанові суду першої інстанції.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав свої пояснення, які він надав в суді першої інстанції та додатково вказав, що необхідність його виїзду на реверсну смугу руху, по якій рух транспорту було заборонено, була пов'язана з тим, що їм було потрібно швидше доїхати до хворої дитини і таку вказівку йому надала лікар ОСОБА_9 Оскільки реверсивна смуга руху була вільна від транспортних засобів, він виїхав на неї при забороненому сигналі світлофору і продовжував рух з увімкненими проблисковими маячками. Також ОСОБА_2 зазначив, що при переїзді через перехрестя, де сталося зіткнення автомобілів, він увімкнув звуковий сигнал та здійснював його проїзд на зелений сигнал світлофору. Винною в ДТП вважає водія ОСОБА_4, хоча з заявою про притягнення її до відповідальності не звертався. При цьому ОСОБА_2 не зміг відповісти на питання суду про те, якими нормативними документами він повинен керуватись при здійсненні руху на спеціальному автомобілі, який використовується лікарями для виїзду на виклики хворих.

Однак апеляційний суд вважає, що пояснення водія ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, спростовуються доказами, які є в матеріалах адміністративної справи та отримані в судовому засіданні апеляційного суду.

Так в матеріалах справи є протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 154535 від 17.01.2017 року, передбачене ст. 124 КУпАП, який складено відносно водія ОСОБА_10 в зв'язку з порушенням з його сторони вимог п. 8.7.4; 3.1 Правил дорожнього руху України так як він, керуючи автомобілем «Швидкої допомоги», під час виконання службового завдання, не увімкнув спеціального звукового сигналу при відхиленні від Правил, внаслідок чого трапилось зіткнення.

Порушення Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_2, а саме те, що він рухався без включення спеціального звукового сигналу, а лише з включеними проблисковими маячками, зафіксовано в рапортах співробітників патрульної поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які під час здійснення патрулювання стали свідком обгону спеціального автомобіля під керуванням ОСОБА_2 з увімкненими проблисковими маячками по реверсивній смузі руху колони автомобілів, які зупинилися на заборонений сигнал світлофору та проїзду ним перехрестя, де мало місце зіткнення автомобілів на заборонений (червоний-жовтий) сигнал світлофору / а.с. 2 /.

Ці данні знайшли також підтверджені наявним у матеріалах справи відеозаписом з камери "Бодікам" та наданим відеозаписом з відеореєстратора учасника дорожнього руху, оглядом якого підтверджений факт керування водієм ОСОБА_2 спеціальним автомобілем з увімкненими проблисковими маячками, однак без звукового сигналу /а.с.8, 30/.

Крім того, з наявних відеозаписів вбачається, що перебуваючи на реверсивній смузі руху, наближаючись до регульованого перехрестя, сигнал світлофора якого забороняв йому рух, водій ОСОБА_2 не прийняв жодних заходів для зниження швидкості та безпечного проїзду перехрестя, не пересвідчився у відсутності на перехресті інших транспортних засобів чи пішоходів, не привернув увагу учасників дорожнього руху про рух спеціального транспорту і фактично здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору.

Допитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_9 показала суду, вона працює лікарем-педіатром і 28.12.2016 року на автомобілі «ГАЗ», якою керував водій ОСОБА_2 виїхала на виклик до хворої дитини. При цьому свідок вказала, що тривалий час чекала на прибуття водія для здійснення виїзду до хворої дитини, про що повідомила водія. Наполягає на тому, що під час виїзду автомобіля на реверсивну полосу руху водій ОСОБА_2 увімкнув проблискові маячки та звуковий сигнал, але наказу на те, що він потрібен це зробити, щоб їхати швидше вона водію не надавала. Після того як сталося зіткнення вона надавала допомогу жінці-водію, а також самому ОСОБА_2, який почував себе погано.

Представник КП «Автобаза санітарного транспорту» ОСОБА_6 показав суду, що на автомобілі, який керував ОСОБА_2 звуковий сигнал був надто слабким і його фактично не було необхідності включати. При цьому він доповнив, що при здійсненні керування транспортним засобом водій ОСОБА_2 був повинен керуватись Правилами дорожнього руху України.

Під час перегляду постанови районного суду, в судовому засіданні апеляційним судом встановлено наступне :

-ОСОБА_2 не міг вказати та зазначити, яким саме нормативним документом, окрім Правил дорожнього руху України передбачено використання водієм спеціальних сигналів та яким він керувався під час руху, що вказує на необізнаність останнього щодо їх використання;

-доводи водія ОСОБА_2 про виконання виїзду на екстрений виклик до хворої дитини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а навпаки судом були отримані протилежні докази, про які вказано вище.

На підставі вищевказаного апеляційний суд прийшов до висновку, що наведені вище та встановлені апеляційним судом обставини не могли свідчити про виконання водієм ОСОБА_2 невідкладного службового завдання та необхідності відступлення від вимог ПДР, які визначені п.3.1 цих правил, а саме виїзду спеціального автомобіля під його керуванням на реверсивну смугу руху, в тому числі на заборонений сигнал світлофору і в тому числі без увімкнення звукового сигналу.

При цьому апеляційний суд враховує обставини, які наявні на місці з відеозапису, а саме дозвільний сигнал світлофора для проходу пішоходів, неприйняття водієм ОСОБА_2 жодних заходів для безпечного проїзду на заборонений сигнал світлофора, в тому числі шляхом зниження швидкості транспортного засобу та впевнення у відсутності інших транспортних засобів та пішоходів, що могло призвести до настання тяжких наслідків.

Більш того, апеляційний суд враховує ту обставину, що на момент руху у напрямку в якому рухався транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 не було інтенсивного руху транспортних засобів, що не могло вказувати на необхідність такого маневру з боку водія ОСОБА_2

На підставі вищевказаного апеляційний суд вважає, що в судовому засіданні повністю знайшло своє підтвердження порушення з боку водія ОСОБА_2 п.п. 8.7.4, 3.1 Правил дорожнього руху України, і в тому числі неприйняття цим водієм належних заходів для безпечного проїзду з увімкненим звуковим сигналом, попереджуючого водіїв та інших учасників дорожнього руху про рух спецтранспорту, що призвело до зіткнення і отримання транспортними засобами механічних пошкоджень, тобто скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого с. 124 КУпАП.

Що стосується тверджень ОСОБА_2 та його представника щодо порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4, то апеляційний суд констатує той факт, що наявний на перехресті дорожній знак 4.2 "Рух праворуч", який є наказовим знаком, не дозволяв водію ОСОБА_7 здійснювати рух вліво, а вказував на можливість руху автомобіля останньої лише праворуч.

Водночас, з урахуванням тієї обставини, що протокол відносно цього водія не складався, і в зв'язку зі сплином, передбаченого ст.38 КУпАП строку притягнення особи до відповідальності складений не може бути, а також з урахуванням предмету перегляду апеляційним судом постанови районного суду лише стосовно водія ОСОБА_2, апеляційний суд позбавлений можливості надати відповідну правову оцінку діям водія ОСОБА_4 та встановити ступінь її вини у даній дорожньо-транспортній пригоді.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу, що дані обставини можуть бути предметом розгляду при вирішенні питання щодо відшкодування спричиненої правопорушенням шкоди, в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

В зв'язку з тим, що на момент розгляду справи апеляційний судом сплинув 3-х місячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП для притягнення особи до адміністративної відповідальності, провадження по справі підлягає закриттю.

З урахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі в зв'язку з закінченням на момент прийняття апеляційним судом рішення, строків притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив

Клопотання представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2017 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеса від 28.04.2017 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП України було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та у в відповідності до положень ст.38 КУпАП провадження у справі закрити в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи, строку притягнення особи до відповідальності.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.