Справа № 194/1281/17
Номер провадження № 3/194/542/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м.Тернівка

Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшла з Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2017 року о 20 год. 40 хв. в м. Тернівка Дніпропетровської області, поліцейським СРПП-1 Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол серії БД № 455767, в якому зазначено, що ОСОБА_1 26 листопада 2017 року о 20-18 год. по вул. Миру буд.12 в м. Тернівка Дніпропетровської області, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (зіниці очей не реагують на світло), в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час розгляду справи винним себе у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, в судовому засіданні пояснив, що він не їхав за кермом автомобіля, працівники поліції його не зупиняли, бо він просто сидів в автомобілі, який стояв на зупинці біля будинку№12 по вул. Миру в м. Тернівка. Він не користувався автомобілем десь днів пять, прийшов до автомобіля за металошукачем. До нього підійшли працівники поліції та попросили документи, він їх показав, та документи були вирвані у нього з рук, більше він документи не бачив. Сержант ОСОБА_2 пояснив, що йому подзвонили та повідомили, що нібито він перебуває за кермом автомобіля в стані алкогольного спяніння. Обшук його автомобіля знімали на телефон. В нього забрали ключі, технічний паспорт, права, та відвезли до відділу поліції. Понятих викликали хвилин через 30-40, викликали таксиста в якості понятого, а коли зрозуміли що він його знає, то попросили його поїхати. Відеореєстратор не сертифікований, тому його дані не можливо приймати до уваги. Дійсно він відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння, однак причиною відмови був той факт, що він не керував транспортним засобом, тому і не має підстав для направлення його для проведення медичного огляду на стан сп`яніння. При цьому працівник поліції не розяснював йому його прав, окрім відмови про проходження медичного огляду на стан сп`яніння. На запису з відеореєстратора, не вбачається взагалі, що він виходить з автомобіля.

Працівник поліції ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ввечері при патрулюванні, точної дати та часу не памятає, рухалися в бік гори, напроти автостанції помітили бус білого кольору, який повертав в бік вул. Миру, номерний знак якого не був освітлений і за порушення Правил дорожнього руху вони вирішили його наздогнати. Так, вони ввімкнули проблискові вогні, однак транспортний засіб не зупинявся. Зазначений бус зупинився біля будинку на паркові, з нього вийшов ОСОБА_1 Він представився та попросив документи у ОСОБА_1 Однак ОСОБА_1 сказав, що він не рухався. Поведінка ОСОБА_1 була схожа на поведінку людини, яка перебуває в стані наркотичного спяніння. Потім запросили двох понятих, в присутності яких він запропонував ОСОБА_1 проїхати до лікарні для проходження медичного огляду на встановлення стану спяніння, але ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду, зазначивши що він на автомобілі не їхав, а також відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, який складався в машині після вилучення номерного знаку. У ОСОБА_1 було вилучено водійське посвідчення, автомобіль поставили на штрафмайданчик. Із понятих була ОСОБА_3, яку він знає, оскільки вона знаходиться під домашнім арештом та він перевіряв її. Не памятає чи розяснював він ОСОБА_1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Поняті не бачили факту зупинку транспортного засобу, оскільки вони були покликанні вже після того, як автомобіль знаходився на стоянці біля будинку.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він ввечері, приблизно на початку дев`ятого наприкінці тижня в листопаді 2017 року, точного часу та дати він не пам`ятає, разом з ОСОБА_5 йшли в бік вулиці Миру в м. Тернівка та бачили поліцейську машину білого кольору, яка рухалася по вулиці Миру, інших машин він не бачив.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що він 26 листопада 2017 року разом з ОСОБА_4, приблизно о 19.30-20.00 год. зустріли ОСОБА_1, точного часу не пам`ятає, по вулиці Миру в м. Тернівка, та бачили поліцейську машину білого кольору, яка рухалася одна по вулиці Миру.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що автомобіль ОСОБА_1 цілими днями стояв на стоянці біля будинку №12 по вул. Миру, та це заважало їй припарковувати свій автомобіль. 26 листопада 2017 року в обід його авто також стояло на стоянці, а ввечері вона не звернула уваги.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомив, що він не памятає точну дату, ввечері він бачив, як патрульна машина білого кольору їхала по вул. Миру м. Тернівка, спереду та позаду неї інших машин не було.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомила, що вона разом з іншим понятим ОСОБА_8 мешкають за однією адресою. Так, 24 листопада або 26 листопада 2017 року вона разом з ОСОБА_8 була запрошена понятими при складенні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 Однак, вони вже були запрошені коли автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_1, стояв на зупинці біля будинку. В їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Причин відмови вона не пам`ятає, також не пам`ятає чи роз`яснювались права ОСОБА_1

Суд, вислухавши особу відносно, якої складено протокол, особу, яка складала протокол, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Суб'єктом правопорушення за вищевказаною нормою є водій транспортного засобу.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння, згідно з ознаками такого стану.

В пункті 7 розділу 1 вказаної інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 КУпАП.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності працівника поліції. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пункт 5 розділу ІІ вказаної Інструкції передбачає, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

На підставі пункту 6 розділу ІХ наказу МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції передбачає сукупність послідовних дій працівників поліції, а саме:

1) використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу,

2) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, судом встановлено, що поліцейським не проінформовано ОСОБА_1, який підлягав огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та взагалі використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу не здійснювалося, про що свідчать пояснення ОСОБА_1 та свідків правопорушення, наданих ними під час розгляду справи в суді.

В порушення ст. 266 КУпАП та вказаної Інструкції огляду на стан сп'яніння взагалі проведено не було.

Проаналізувавши письмові пояснення свідків, які були написані працівниками поліції, суд дійшов висновку про те, що дані письмові свідчення не можуть підтверджувати факт того, що у працівника поліції були наявні підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного сп`яніння та те, що водій відмовився від проходження відповідного медичного огляду.

Крім того, поліцейським не розяснено прав ОСОБА_1, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Крім того, з наданої для огляду в судовому засіданні працівником поліції ОСОБА_2 флеш-карти з відеореєстратора, вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 рухався в 19-52 год. до 19-56 год., а в 19-56 год. автомобіль зупинився. Тоді як в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 зазначено, що 26 листопада 2017 року о 20-18 год. по вул. Миру буд.12 в м. Тернівка Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом не може бути прийнятий до уваги відеозапис з відеореєстратора, оскільки він не був залучений до матеріалів про адміністративне правопорушення в якості доказів, запис неодноразово зупинявся і поновлювався та відеореєстратор не сертифікований.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд вважає, що складений працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 455767 від 26 листопада 2017 року та пояснення свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні не свідчать про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 26 листопада 2017 року о 20-18 год. по вул. Миру буд.12 в м. Тернівка Дніпропетровської області ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, тоді як з флеш-карти з відеореєстратора вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 рухався з 19-52 год. до 19-56 год., а в 19-56 год. автомобіль зупинився, однак з запису не вбачається кто саме керував транспортним засобом. Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_8 була запрошена понятими при складенні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 коли автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_1 стояв на зупинці біля будинку, у звязку з чим, є підстави вважати, що даний протокол складено з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презум пцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в порушення вимог ст. 251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі, а протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому пояснення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовані.

Таким чином, досліджуючи та оцінюючи всі надані по справі докази в їх сукупності, враховуючи, що суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах складу адміністративного правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні остаточні дані з доказами об'єктивної сторони правопорушення в діях ОСОБА_1, що є вочевидь недостатнім для здійснення переконливих висновків щодо наявності винуватості, є сумнівним, і повинно тлумачитись на користь особи, у відношенні якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В зв'язку із закриттям справи про адміністративне правопорушення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст. ст.9, 130, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін