Справа № 307/1764/17 Провадження № 3/307/670/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2017 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Гримут В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення вчинене

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України, мешканцем смт. Тересва, вул. Терешкова 4, Тячівського району, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що 13.07.2017 року, о 22.50 год., по вул. Лазівській у м. Тячів, ОСОБА_1, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, та відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного спяніння.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину не визнав. Пояснив, що 13.07.2017 р. він випив двісті міліграмів пива, тому що не мав наміру сідати за кермо автомобіля. Близько 22-ї год., йому зателефонувала дружина ОСОБА_2, яка перебувала на стаціонарному лікуванні в Тячівській РЛ, та попросили привезти їй ліки для капельниці. По дорозі його зупинили працівники поліції, які після складання протоколу самі відвезли його в лікарню.

Дослідивши докази, виходячи з фактичних обставин справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 діяв в межах крайньої необхідності, щоб не допустити негативних наслідків для життя і здоров'я іншої особи.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З приписів ст. 245 КУпАП вбачається, що одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, зміцнення законності.

З приписів ст. 17 КУпАП убачається, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до довідки № 451 від 05.09.2017 р., виданої головним лікарем ОСОБА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешк. смт. Тересва, вул. Горького 182, знаходилася на лікуванні у пологовому відділенні в період з 10.07. по 17.07.2017 р.

Таким чином, пояснення ОСОБА_1 про те, що він діяв у стані крайньої необхідності підтвердженні належними доказами.

Пунктом четвертим ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності.

Вважаю, що ОСОБА_1 діяв в межах крайньої необхідності, яка являється обставиною, що виключає можливість провадження по справі про адміністративне правопорушення, а тому справу у відношенні нього слід закрити.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 17, 18, 247 п. 4, 251, 252, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В Л Я Ю:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя Тячівського

районного суду: ОСОБА_4