Справа № 464/5017//16-п Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 33/783/270/17 Доповідач: Голубицький С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Львівської області

Голубицький С.С.

з участю :

правопорушника ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої Мерзи О.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з вищою освітою, мешканця АДРЕСА_1, одруженого, директора ПП «Горигляди», раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення

в с т а н о в и в :

вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він, 07 червня 2016 року о 09.00. год. на перехресті вул. Зелена - вул. Навроцького в м. Львові керуючи автомобілем « Фольксваген Гольф » н.з. НОМЕР_2 в порушення вимог пп. « б » п. 2.3. та п. 16.5. Правил дорожнього руху України на регульованому перехресті не надав перевагу в русі автомобілю « Пежо 308 » н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, який завершував маневр, а саме - рухаючись на зелене світло світлофора здійснював поворот з вул. Зеленої на вул. Навроцького, внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним автомобілем, внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм процесуального права і невідповідність висновків суду, викладених у постанові, фактичним обставинам справи вказує, що закривши провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення суд безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки законом такого не передбачено. Крім того, при постановленні рішення суд безпідставно взяв до уваги висновки судового експерта-автотехніка ОСОБА_6, який не відповідає вимогам закону, так як останній не був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України і при роз'ясненні свого висновку в судовому засіданні не зміг пояснити чому, формально вказавши у висновку, що взяв його пояснення до уваги, насправді зайняв позицію іншого учасника ДТП - ОСОБА_4, та чому твердження про « технічну спроможність » уникнути цієї пригоди з його боку він мотивував дотриманням ним ПДР, а дії водія Мерзи О.Р. маленьким кутом зіткнення, що унеможливлювало її можливість побачити рух його автомобіля, а також, чому експертом не було застосовано положення п. 10.1. ПДР щодо дій водія ОСОБА_4. Вважає, що за таких обставин висновок експертів є необ'єктивним і недопустимим та не мав би прийматися судом першої інстанції до уваги. Також, суд у рішенні не мотивував чому він відкинув його пояснення, пояснення очевидця події і міркування захисника та взяв до уваги покази потерпілої ОСОБА_4. Просить постанову районного суду у справі скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу правопорушення.

Апеляційний суд, заслухавши виступи ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку потерпілої ОСОБА_4 та її представника - адвоката Мерзи О.Р. про безпідставність апеляції і законність судового рішення, вислухавши пояснення ОСОБА_2 і ОСОБА_4 щодо обставин справи, допитавши свідка ОСОБА_7, експерта ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Суд першої інстанції повністю дослідив всі докази у справі, правильно встановив фактичні обставини, обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та закрив провадження у справі в зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_7 повністю підтвердили свої покази, які вони надали при розгляді справи в суді першої інстанції та викладені судом у постанові.

Експерт-автотехнік ОСОБА_6 висновок автотехнічної експертизи по справі підтвердив і пояснив, що у будь-якому випадку, рухаючись на дозволений зелений сигнал світлофору водій ОСОБА_2 відповідно до вимог п. 16.5. Правил дорожнього руху був зобов'язаний дати дорогу автомобілю « Пежо 308 » під керуванням водія ОСОБА_4, яка завершувала маневр повороту на перехресті. З приводу відсутності його підпису у висновку щодо попередження про відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України вказав, що підпис не поставив помилково, хоча був належним чином судом про це попереджений.

З постанови районного суду про призначення автотехнічної експертизи у справі вбачається, що експерти були попереджені судом про відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України ( а.с. 81-83 ).

Доводи ОСОБА_2 про те, що під час руху на перехресті автомобіль « Пежо 308 » під керуванням ОСОБА_4 стояв, а не рухався, не знайшли свого підтвердження, так як потерпіла ОСОБА_4, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції ці покази категорично заперечила і ствердила, що повертаючи на перехресті постійно рухалась. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, дорожньо-транспортна пригода сталася під час руху обох транспортних засобів.

Всупереч доводів апеляції свідок ОСОБА_7 не є очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, так як з його слів, самого моменту і обставин зіткнення транспортних засобів він не бачив, оскільки у цей час видимість йому загородив мікроавтобус « бус », який рухався по вул. Зеленій.

При прийнятті рішення районний суд, дослідивши належним чином всі докази у справі, обґрунтовано прийшов до висновку та вказав у постанові про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, який своєї вини не визнавав, оскільки згідно вимог ст. 62 Конституції України вину особи у вчиненні правопорушення може бути встановлено лише рішенням суду.

Крім того, враховуючи положення ст. 247 КУпАП, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, можливе лише при доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 08 лютого 2017 року щодо ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя : Голубицький С.С.