Справа № 461/100/17 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 33/783/803/17 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Стельмаха І.О.,

представника митного органу Стеценко О.А.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Петруняка Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_2 за ст. 472 МК України за апеляційною скаргою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника УПМП Скромного Я.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2017 року закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил № 5144/20900/16 від 24 листопада 2016 року товар повернуто ОСОБА_2 для вивезення за межі митної території України.

На постанову судді в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальник УПМП Скромний Я.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати в частині повернення вилученого товару та винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, конфіскувати товар, що є предметом порушення митних правил. Стягнути з ОСОБА_2 витрати за зберігання товару на складі митниці.

В обґрунтування апеляційних вимог представник митного органу покликається на те, що відповідно норм чинного законодавства у галузі митної справи, незалежно від кваліфікації вчиненого правопорушення, виявлений товар підлягає конфіскації, оскільки класифікується в 1-24 групах УКТ ЗЕД. Таким чином, судом порушено норми матеріального права, оскільки не застосовано конфіскацію товарів, безпосередніх предметів порушення митних правил. Винесена судом постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому. При винесенні постанови судом порушено ст. 245 КУпАП. Митним органом понесені витрати за зберігання товару на складі митниці, які підлягають стягненню з особи порушника. За таких обставин постанова судді підлягає скасуванню з винесенням нової.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Петруняка Є.В. про залишення постанови судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 489 МК України суддя повно й всебічно з'ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується наступними доказами у справі:

протоколом про порушення митних правил № 5144/20900/16 від 24 листопада 2016 року, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення (а.с.1-4);

митною декларацією (а.с.10);

актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу /а.с.11/;

описом предметів, затриманих у ОСОБА_2 у справі про порушення митних правил № 5144/20900/16 від 24 листопада 2016 року (а.с.13);

службовою та доповідними записками (а.с.24).

Згідно з ч.2 ст. 234 МК України товари (за винятком підакцизних), що переміщуються (пересилаються) на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одній депеші від одного відправника у міжнародних поштових відправленнях, на адресу одного одержувача (юридичної або фізичної особи) в одному вантажі експрес-перевізника від одного відправника у міжнародних експрес-відправленнях, якщо їх сумарна фактурна вартість перевищує еквівалент 150 євро, оподатковуються митом відповідно до цього Кодексу та податком на додану вартість відповідно до Податкового кодексу України. Такі товари з врахуванням вимог ст. 236 МК України підлягають письмовому декларуванню.

Відповідальність за ст. 472 МК України наступає у випадку недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Отже суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки ОСОБА_2 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування, кількість) про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та необгрунтованими виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи те, що подія мала місце 24 листопада 2016 року, й на момент розгляду справи судом першої інстанції - 13 червня 2017 року, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 467 МК України, а тому суддя дійшов правильного висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 13 червня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС начальника УПМП Скромного Я.І. без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах