Справа № 727/6990/17
Провадження № 3/727/2889/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці, ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (серія БД № 111298 від 12.07. 2017р.) вбачається, що ОСОБА_2 12.07.2017 року о 02.05 годин в м. Чернівці вул. Шкіля, 13 керувала автомобілем «Фольцваген Гольф» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння розширені зіниці очей, тремтіння пальців, поведінка що не відповідає дійсності від проходження огляду на стан спяніння у встановленому порядку відмовилась в присутності двох свідків. Зазначено, що своїми діями ОСОБА_2 порушила п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 при розгляді матеріалу по суті провину у вчиненому не визнала.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку .

Згідно ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно вимогами ст.280 КУпАП, судом повинно бути з'ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з роз'ясненнями п.24 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до приписів ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути обєктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобовязаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також із наданого відеозапису від 12.07.2017, на момент зупинення поліцейським транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2, даним представником правоохоронного органу не були встановлені обставини кримінального чи адміністративного правопорушення, до яких могли бути причетні зазначений водій чи пасажир автомобіля, або встановлені інші обставини, які б давали підстави для зупинки ТЗ. Із-за фактичної відсутності задокументованих правопорушень, є логічним що ні водій, ні пасажир не могли бути і очевидцями неіснуючих подій незаконного характеру. А значить підстав у поліцейських для зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 не було. Вчинення поліцейським таких дій в порушення норм визначених частиною 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» є незаконними.

Ігноруючи вимоги частини 2 статті 35 вказаного закону, поліцейський патрульної поліції після зупинення транспортного засобу (ТЗ) «Фольцваген Гольф» д.н. НОМЕР_1 не поінформував водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Згідно ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Із наявного відеозапису подій 12.07.2017 вбачається, що тієї ночі, після зупинки ТЗ під керуванням ОСОБА_2, в спілкуванні з останньою, поліцейський ОСОБА_3 відчув запах алкоголю із салону зупиненого транспортного засобу.

На висловлювання поліцейського про те, що він відчув із салону автомобіля запах, водій заперечив вживання таких напоїв та допустив один із варіантів, що цей запах міг бути від інших осіб. ОСОБА_3 в свою чергу не вчинив жодної спроби запевнитися в своїх припущеннях про стан спяніння водія та почав незаконно вимагати від останньої надати йому водійське посвідчення.

Таким чином із матеріалів справи та відеозапису встановлено, що у поліцейського ОСОБА_3 та інших його співробітників не було жодних обєктивних та обґрунтованих підстав для вчинення подальших їх дій, повязаних з документуванням відносно ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Будь-які докази, в тому числі документи, які б підтверджували доводи поліцейських про те, що водій ОСОБА_2 на момент зупинення ТЗ мала ознаки алкогольного спяніння, в матеріалах справи відсутні. Такий документ як акт огляду на стан спяніння, поліцейськими не складався.

Крім того, згідно частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Спільним наказом Міністра внутрішніх справ України та Міністра охорони здоровя України від 09.11.2015 за №1452/735 затверджена «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція).

Згідно п.10 розділу 2 цієї Інструкції результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.

Наказом Міністра внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395 затверджена «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Згідно п.4 розділу 9 даної Інструкції огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного спяніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан спяніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Постановою КМУ від 17.12.2008 за №1103 затверджений Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі Порядок).

Приписами п.3 цього Порядку регламентовано, що огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У відповідності до частини 3 згаданої вище статті 266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Пунктами 6-8 вказаного Порядку визначена процедура дій поліцейських щодо подальшого проведення огляду водія на стан спяніння у разі незгоди водія на такий огляд у місці зупинки транспортного засобу.

Поряд з цим, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться докази про те, що 12.07.2017 поліцейськими не проводився в порушення діючого законодавства огляд на стан спяніння водія ОСОБА_2 на місці зупинки її транспортного засобу. Нібито виявлені правоохоронцями зовнішні ознаки алкогольного спяніння водія не фіксувалися відповідним актом огляду і такий акт взагалі не складався. Незаконно водій була доставлений до місцевого районного відділу поліції, де в подальшому складений протокол про адміністративне правопорушення. В порушення п.п.6 та 7 Порядку представники поліції, які знаходилися в приміщенні райвідділу та займалися оформленням справи про адмінправопорушення, не намагалися і не вжили заходів щодо направлення водія ОСОБА_2 до закладу охорони здоровя для подальшого проведення огляду лікарем. З моменту виявлення поліцейськими у водія ознак алкогольного спяніння, на місці зупинення ТЗ, намагалися оглянути останнього в порушення строків визначених Законом, тобто поза межами двох годин.

Таким чином, ігноруючи вимоги ст.266 КУпАП, розділу 9 Інструкції та п.п.6-8 Порядку, поліцейський ОСОБА_3 та Іванюк, який склав протокол про адміністративне правопорушення разом зі своїми співробітниками попередньо намагалися провести огляд на стан спяніння водія ОСОБА_2 в порушення встановлених вимог і норм діючого законодавства.

Згідно частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

А тому, фактично незаконно проведений поліцейськими зовнішній огляд водія ОСОБА_2 без складання відповідного акту огляду та нібито виявлення ними під час цієї дії у останнього ознак алкогольного спяніння є безпідставними і недійсними.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

У звязку з наведеним, суд всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП тлумачить на її користь.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст.ст. 247 п. 1, 283-285, 287-290, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Чернівецької області, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя: